‫דוק.‬
‫ג׳ק? היי, מה קרה?‬
‫קרתה לי תקלה קטנה עם לום.‬
‫אוי. בוא, נבדוק אותך.‬
‫תודה.‬
‫מה עשית עם לום?‬
‫ניסיתי להפוך‬ ‫את המחסן העליון שלי לחדר ילדים.‬
‫באמת? איך הולך עם זה?‬
‫נהדר.‬
‫אני רוצה שהבר יהיה מקום בטוח לילדים.‬
‫נשמע כמו אוקסימורון.‬
‫בדיוק.‬
‫טוב. בוא נראה.‬
‫כן… זה חתך עמוק.‬
‫תצטרך תפרים.‬
‫פלסטר לא יספיק?‬
‫אתה קשוח. אתה תעמוד בזה.‬
‫אני לא בדיוק מת על מחטים.‬
‫טוב. זה יכאב קצת.‬
‫אז מה שלומך?‬
‫בסדר.‬
‫אני שמח שהוטב לך.‬
‫כן. סליחה על אתמול בבוקר.‬
‫הייתי…‬
‫הייתי עייפה, ולא שלטתי ברגשות שלי.‬
‫את לא צריכה להתנצל.‬
‫בכל זאת, אתה לא צריך להיות זה שדואג לי.‬
‫זה היה מובן לגמרי.‬
‫אני פשוט לא כזאת.‬
‫לפני כל מה שקרה עם מארק והתינוק,‬
‫לא בכיתי מאז שאבא שלי מת.‬
‫את מרגישה שאני שופט אותך?‬
‫זה מה שאני הייתי עושה.‬
‫לא נכון.‬
‫את עדיין חושבת שאני לא מבין?‬
‫מבין מה?‬
‫שאין לוח זמנים להתגברות‬ ‫על מוות של אדם אהוב.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אז מה בא לך לאכול לארוחת ערב?‬
‫שאלוהים יעזור לי…‬ ‫הרגע הכנתי לך ארוחת בוקר!‬
‫שקנית במשאית המאפים.‬
‫וזה היה נחמד מאוד מצדך.‬
‫על לא דבר.‬
‫את יודעת למה אני מתגעגע?‬
‫לארוחות הערב שהיינו עושים כשגרנו יחד.‬
‫מה, כשעמלתי על תנור חם כל היום,‬
‫ואז ביליתי שעות בניקיונות,‬
‫בזמן שאתה נרגעת אחרי יום קשה בעבודה?‬
‫התפתחתי.‬
‫אני אנקה. ואביא קינוח.‬
‫מה היית רוצה בכלל?‬
‫את הלזניה שלך.‬
‫יש לך מושג כמה זמן לוקח להכין לזניה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫שעתיים?‬
‫שש שעות!‬
‫טוב, זמן יש לך.‬
‫באמת אמרת את זה עכשיו?‬
‫די… אל תצאי מהכלים, הופ.‬
‫אני רק אומר ש…‬
‫את מכינה את הלזניה הכי טעימה בעיירה.‬
‫בכל המחוז.‬
‫אבל אם זה גדול עלייך,‬ ‫אולי פשוט… נאכל בבר.‬
‫בסדר.‬
‫אחרי שאסתפר, אכין לך לזניה,‬
‫אבל אדוני… אתה מתחיל להגזים.‬
‫אני אגמול לך על זה.‬
‫אם אצטרך לרחוץ צלחת אחת…‬ ‫-אל תצטרכי.‬
‫בשבועת צופה. ניפגש בערב.‬
‫ביי.‬
‫טוב.‬
‫תנקה ותייבש את החתך בימים הקרובים.‬
‫אם תהיה שם הפרשה, נפיחות או דימום,‬ ‫תודיע לי,‬
‫ותחזור בעוד שבועיים, שאוציא לך את התפרים.‬
‫טוב.‬ ‫-זהו, אתה משוחרר.‬
‫כמה אני חייב לך?‬
‫תנכה לי את זה מהחשבון בבר.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬
‫נגיע לכולכם תוך כמה דקות.‬
‫בוורלי, תיכנסי.‬
‫מה קרה לך ברגל?‬
‫מכת לום שניתז ממדף.‬
‫תודה.‬
‫זה נשמע כמו תיאור שלך ושל מל.‬
‫כן.‬
‫אני חובט, היא הודפת, ואני חוטף.‬
‫זה די מדויק.‬
‫כן.‬
‫אולי הגיע הזמן להניח את הלום בצד.‬
‫בכל אופן… ניפגש היום?‬
‫לא נראה לי.‬
‫יש פה ארבעה מטופלים בלי תור‬ ‫ועוד לא תשע בבוקר.‬
‫כן. אל תדאג.‬
‫קח את הופ.‬
‫היא מכירה את האזור הזה הכי טוב.‬
‫דוק, לא בטוח שאני מוכן לעזרה של הופ.‬
‫אני יודע. תעשה מה שאתה רוצה, אבל…‬
‫אף אחד בעיירה לא מנהל מו״מ כמוה.‬
‫התשובה היא ״לא״.‬
‫אתה לא יודע מה עמדתי להגיד.‬
‫לא אתן לך לערב את עצמך‬ ‫בזה שתצרי איזה אליבי מזויף.‬
‫מאוחר מדי. זה כבר נעשה.‬
‫רק באתי להגיד לך לבוא אליי הביתה מחר.‬ ‫ותלבש משהו שאפשר ללכלך.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני מה שנחשב אליבי אמין.‬
‫אנחנו לא קרובים ולא חברים,‬
‫ואתה לא עובד אצלי.‬ ‫-בעיניי אנחנו חברים.‬
‫כן, אנחנו מיודדים.‬
‫יש הבדל.‬
‫המשטרה לעולם לא תחשוד שאני עוזרת לך,‬
‫וזאת ההגנה הטובה ביותר עליך ועל פייג׳.‬
‫זו שפעת, או הרעלת מזון.‬
‫נדע יותר כשהתוצאות שלך יחזרו.‬
‫אולי זה בגלל נזיד הצדפות של ג׳ו אלן.‬
‫הוא היה נוראי.‬ ‫התגנבתי החוצה ואכלתי ארוחה אמיתית אצל ג׳ק.‬
‫ומה שלום ג׳ו אלן?‬
‫לא, היא בסדר.‬
‫אבל אני נשבע לך, יש לה קיבה מברזל.‬
‫דוק, אני חושב שחטפתי צרבת נוראית.‬
‫בוא, צ׳רלי. שב כאן.‬
‫אז תנוח ותשתה הרבה נוזלים.‬
‫אם התסמינים לא יחלפו, תחזור הנה. טוב?‬
‫תודה. הייתי צריך להתחסן נגד שפעת,‬ ‫כמו שאמרת.‬
‫נדמה לי שנשאר לנו ממנו,‬
‫אז תבוא מחר ונטפל בך.‬
‫טוב?‬ ‫-כן.‬
‫היי, ג׳ב.‬ ‫-היי, דוק.‬
‫כן…‬
‫לפי מספר המתלוננים,‬
‫אני מנחשת שמדובר בהרעלת מזון.‬
‫כן, גם אני חשבתי.‬ ‫צריך לדעת מה הם אכלו ואיפה.‬
‫טוב. נבקש מכולם לפרט מה הם אכלו‬
‫ב־24 השעות האחרונות.‬ ‫-כן.‬
‫לא…‬
‫קבלי את צ׳רלי. אני אקרא לבטי שתחזור.‬
‫אם קיבלתי, למה שלא אבצע את הבדיקה?‬
‫לא.‬
‫מה? טוב…‬
‫למה אתה שולח אותי למלא ניירת?‬
‫בגלל שכשיש התפרצות כזאת,‬
‫יעיל יותר שאדם אחד ישאל את השאלות,‬
‫את,‬
‫ואדם אחד יטפל בחולים: אני.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את נראית זועפת.‬
‫כולם מבקשים שאמלא להם את הקפה.‬
‫אני צריכה הפסקה.‬
‫- תכף אשוב -‬
‫בוא.‬
‫אני מתה על המקום הזה.‬
‫הלוואי שיכולתי לעשות את זה.‬
‫אתה תמיד יכול להתחבא בשירותים.‬ ‫-דוחה. את יודעת כמה חיידקים יש בשירותים?‬
‫לא, ולא רוצה לדעת.‬ ‫-34 אלף יחידות…‬
‫היי, אם אתה רוצה שאנשק אותך אי־פעם,‬
‫תפסיק לדבר על אסלות.‬
‫טוב.‬
‫ואתה יודע יותר מדי על חיידקים.‬
‫אני רוצה להיות חובש.‬
‫כלומר רופא?‬ ‫-לא, חובש. בנחתים.‬
‫מגניב.‬
‫בכל אופן, הבאתי לך צ׳ק.‬
‫ההזמנות של הבר השבוע.‬
‫תודה.‬
‫זו הסיבה היחידה שבאת?‬
‫טוב…‬
‫אני צוחקת איתך.‬
‫אלוהים, אתה כזה רציני!‬
‫לא, אני לא!‬
‫אני לא.‬
‫רוצה לבוא אליי אחר כך?‬
‫למשאית?‬ ‫-לא, אליי הביתה.‬
‫כלומר לקוני?‬
‫כן, אני גרה אצלה.‬
‫יש לה סידורים בשלטר קוב,‬ ‫והיא תחזור הביתה ממש מאוחר.‬
‫או שנלך אליי. סבתא שלי תהיה שם.‬
‫זאת כל הפואנטה, מוזר אחד: שנהיה לבדנו.‬
‫קוני לא תכעס אם אבוא כשהיא לא בבית?‬
‫זה חצי מהכיף.‬
‫מה החצי השני?‬
‫אפשר לחזור לנושא השיחה, בבקשה?‬
‫הם מתנהגים כמו זוג טרי, ואני אומרת…‬
‫לא. ברגע שהראיתי עניין בדוק,‬ ‫היא רצתה אותו בחזרה.‬
‫כאילו אמרה‬ ‫״אם הוא מספיק טוב למיוריאל״…‬
‫אני רואה שחזרת לדבר בגוף שלישי.‬ ‫-זאת האמת, קוני.‬
‫אני שמחה בשמחתם.‬
‫מעניין אם הם ירצו להתחתן בבית ההארחה.‬
‫מה את מדברת? הופ לא תתחתן שוב.‬
‫מאיפה לך?‬
‫טכנית, הם עדיין נשואים.‬
‫נכון.‬ ‫-אולי הם יחדשו את הנדרים.‬
‫ממש לא בטוח.‬
‫למה?‬
‫בגלל שכרגע,‬
‫היא לא אחראית לוודא‬ ‫שיהיו לדוק תחתונים נקיים!‬
‫לא!‬
‫מה מצחיק?‬
‫אנחנו…‬
‫כן…‬ ‫-פחדניות!‬
‫תהינו אם את ודוק תחזרו לחיות כזוג נשוי.‬
‫בחיי… מעניין איך הגעתן לזה.‬
‫מן הסתם, אתם לא מנסים‬ ‫להסתיר את הקשר שלכם.‬
‫לא חשבתי שאגיד את זה, אבל…‬
‫מיוריאל צודקת.‬
‫יש!‬ ‫-ורנון ואני…‬
‫ביחד, שוב,‬
‫אבל לא מדובר על שום ״חזרה״.‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫אחרת, תוכלי לשכוח מהחופש שלך,‬
‫ותחזרי להיות המזכירה האישית שלו.‬
‫סליחה, אף פעם לא היית נשואה!‬
‫ואישית, אני נהנית לעשות דברים בשביל ניק.‬
‫לגהץ לו חולצה, לארוז לו אוכל,‬ ‫לקבוע לו תור לרופא…‬
‫ורנון ואני לא ממהרים.‬ ‫חיים יום אחד בכל פעם.‬
‫חכם מצדכם,‬ ‫כי בכלל לא בטוח שיש לזה עתיד.‬
‫מיוריאל…‬ ‫-בחיי.‬
‫מה דוק רוצה?‬
‫כל גבר בגיל של דוק רוצה להיות נשוי.‬
‫גברים נשואים חיים יותר שנים,‬
‫וגם נשים נשואות.‬
‫זה נכון?‬ ‫-כן, זה ציטוט ישיר‬
‫מכתב העת לאפידמיולוגיה ובריאות קהילתית.‬
‫נשמע מומצא. אני לא מאמינה.‬
‫זה אמין יותר מהשיחה שאנחנו מנהלות.‬
‫גבירותיי.‬
‫היי, ג׳ק.‬ ‫-היי.‬
‫שלום, ג׳ק.‬
‫היי.‬
‫הופ, את פנויה במקרה‬
‫לנסוע איתי לסטנטון?‬
‫אני נוסעת לשלטר קוב,‬ ‫אם אתה צריך טרמפ. זה בדרך.‬
‫תודה, אבל רציתי להתייעץ עם הופ על משהו.‬
‫אלא אם כן את עסוקה.‬ ‫-לא, אני פנויה לגמרי.‬
‫להתראות בהמשך, בנות.‬
‫ביי, הופ.‬
‫ביי.‬
‫אני מוכרחה לומר,‬ ‫אני לא מבינה מה גברים מוצאים בה.‬
‫למה? הופ היא יפהפייה טבעית.‬
‫טוב… גם אני.‬
‫אוי…‬
‫הדבר היחיד שטבעי אצל מיוריאל‬ ‫הוא הראש הגדול שלה.‬
‫שמעתי את זה!‬
‫מצאתי את המכנה המשותף:‬
‫הבר של ג׳ק.‬
‫אלוהים…‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כל המטופלים סעדו אצל ג׳ק‬
‫ב־24 השעות האחרונות,‬ ‫ואין אף מכנה משותף אחר.‬
‫זיהית את הגורם?‬
‫זה כנראה סלט הסלק,‬
‫אבל יש בו הרבה רכיבים,‬ ‫אז לא בודדתי את המקור.‬
‫כדאי שג׳ק ופריצ׳ר יסגרו את המטבח בינתיים.‬
‫כן. אלך לשם ואדבר איתם.‬
‫לא, צריך לקבל עוד מטופלים.‬
‫צלצלי לבר ותגידי להם להפסיק להוציא מנות,‬ ‫ובהמשך תלכי לשם ותסבירי.‬
‫למה שאתה לא תקבל אותם?‬
‫בגלל שיש לנו שיטה,‬ ‫ואני לא רוצה לשבש אותה.‬
‫לא. אתה שוב מתנהג כאילו אני העוזרת שלך.‬
‫את יודעת מה?‬
‫אילו היית העוזרת שלי ודיברת אליי ככה,‬
‫היית מפוטרת.‬
‫- הבר של ג׳ק‬ ‫סגור עד להודעה חדשה -‬
‫פריץ׳?‬
‫היי.‬
‫כמה אנשים חלו?‬
‫תריסר, בינתיים.‬
‫ג׳ק בסביבה?‬ ‫-לא. הוא לא זמין בנייד.‬
‫את בטוחה שאנחנו המקור?‬
‫נראה שזה בגלל סלט הסלק.‬
‫וואו. זה לא ייאמן.‬
‫זה בטח ייפתר תוך יממה.‬
‫אני פשוט לא מבין איך זה קרה.‬
‫פריץ׳, אני יודעת שאתה‬ ‫מסור לניהול המטבח שלך.‬
‫אני בטוחה שהסיבה לזה לא הייתה בשליטתך.‬
‫שאנסה להתקשר לג׳ק?‬
‫לא.‬
‫לא, זאת בעיה שלי.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫היי.‬ ‫-דוק אמר שתהיי פה.‬
‫את חולה?‬
‫מה? לא. החלטתי לקחת‬ ‫את הדגימות של הגלולות נגד הריון.‬
‫טוב. קוני שינתה את דעתה פתאום?‬
‫לא, וזה גם לא יקרה.‬
‫כן…‬
‫טוב, אני שמחה לתת לך דוגמיות,‬ ‫אבל קודם כדאי שתעברי בדיקת אגן.‬
‫אמרת שאין צורך.‬
‫זאת לא חובה.‬
‫תראי, אני רק צריכה את הגלולות.‬
‫טוב. בואי איתי למרפאה,‬ ‫ואסביר לך את אופן השימוש ותופעות הלוואי.‬
‫זה לא ניתוח מוח. שימי אותן בשקית וזהו…‬ ‫-בואי איתי.‬
‫- למכירה -‬
‫יש נזקי רטיבות מתחת לכיור,‬
‫והשד יודע אילו זוועות‬ ‫מסתתרות מתחת למדרגות.‬
‫אני מבטיח לך שהבודק‬ ‫לא מצא שום דבר מדאיג.‬
‫חדרי השינה קטנים,‬
‫והמיזוג המרכזי עומד לשבוק,‬
‫ו…‬
‫קמין עץ?‬
‫מה הוא אמור לאכול? מרשמלו?‬
‫אני חשבתי שזה מקסים.‬
‫בוא נראה…‬
‫- פריצ׳ר -‬
‫אוי לא.‬
‫זה לא טוב.‬
‫טוב, תראו.‬ ‫אישרו לי לתת הנחה של עשרה אחוזים,‬
‫אבל זה המקסימום שאני יכול לעשות.‬
‫אז הבית מוצא חן בעינייך?‬
‫הוא ממש אוצר.‬
‫דוק צדק, את טובה בזה.‬ ‫תודה שהורדת את המחיר.‬
‫על לא דבר. אז תקנה אותו?‬
‫החדר שמעל לבר לא ממש מתאים לילדים.‬
‫אתה…?‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫הבטחתי לעצמי לא לשאול אותך שאלות אישיות.‬
‫טוב, חסכת לי עשרה אחוזים.‬ ‫מה התכוונת לשאול?‬
‫אתה קונה את הבית בשבילך,‬ ‫או בשביל מישהו אחר?‬
‫בינתיים אני מתמקד בתאומים, את יודעת?‬
‫אני רוצה שהם…‬
‫יחיו במקום נוח ומוגן,‬
‫ואם זה אומר ש…‬
‫הם ייסעו ממני לשרמיין ובחזרה, או ש…‬
‫כולנו נגור כאן… אני לא יודע.‬
‫אתה פתוח לזה? לחיות עם שרמיין?‬
‫אם זו הדרך הטובה ביותר‬ ‫לבלות זמן עם הילדים שלי, אין ברירה.‬
‫חשבתי שאין לך רגשות כלפיה.‬
‫אין לי, אבל…‬
‫את יודעת,‬ ‫אבות לא תמיד מקבלים משמורת הוגנת.‬
‫אני רוצה לבלות איתם כמה שיותר.‬
‫אפשר לומר עוד דבר אחד?‬
‫בבקשה.‬
‫זה לא מקומי להגיד, אבל…‬
‫הגעתי לאחרונה למסקנה‬
‫שצריך לנסות להשיג את מה שרוצים,‬
‫גם אם זו דרך קשה יותר.‬
‫לא מדובר על…‬
‫לעשות את מה שקל.‬
‫הופ, הייתי עם מל…‬
‫בבוקר שאחרי יום השנה, ו…‬
‫היא הייתה הרוסה.‬
‫אני מוכרח להשלים עם העובדה‬
‫שהיא לא מוכנה למשהו מלבד ידידות,‬
‫ואולי לעולם לא תהיה.‬ ‫-היא עוד תגיע לשם.‬
‫בסופו של דבר.‬
‫נמאס לי לדפוק את הראש בקיר.‬
‫אני חייב לענות. אכפת לך…?‬
‫נסענו בשתי מכוניות. בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה על…‬
‫יש לך חום של 39.4 מעלות.‬
‫מה היה בסלט שגרם לזה?‬
‫עוד לא ידוע לנו.‬
‫למה?‬
‫ישנם 250 סוגי בקטריות, טפילים ונגיפים‬
‫שעלולים לגרום להרעלת מזון.‬
‫ידעתי שהייתי צריך להזמין פירה.‬
‫תשתה הרבה נוזלים ותנוח.‬
‫ברט, אתה יכול להיכנס,‬ ‫ודוק תכף יטפל בך.‬
‫איך הולך?‬
‫ברט, וכמה מטופלים אחרים,‬ ‫מתלוננים על קוצר נשימה.‬
‫זה לא תסמין אופייני של הרעלת מזון.‬
‫אולי זו תגובה מאוחרת.‬
‫תעשי תחקיר על פתוגנים.‬
‫מיקופלזמה, סטרפטוקוקוס…‬
‫דברים שמשפיעים על מערכת הנשימה.‬
‫טוב. קודם אני צריכה לסיים‬ ‫עם טפסי הקבלה ורישומי המזון.‬
‫עוד לא סיימת?‬
‫זאת ניירת רצינית.‬
‫מה את עושה שם?‬
‫מכינה רשימות וסיכומים של הפעילות‬ ‫של המטופלים ב־24 השעות האחרונות.‬
‫תאיצי את הקצב.‬
‫מה לעזאזל עובר עליך?‬
‫אני עובדת בשיא המהירות,‬ ‫ואתה נובח עליי פקודות כמו איזה טבח.‬
‫זו הסיבה שלא רציתי שתעבדי אצלי.‬
‫סליחה?‬
‫אנחנו באמצע התפרצות מחלה,‬
‫ואת רק רוצה לדבר על זה שאני לא נחמד אלייך.‬ ‫-לא.‬
‫אתה מתנהג בחוסר מקצועיות.‬ ‫-ואת רגישה מדי.‬
‫בעצם… סליחה.‬
‫אנסח מחדש את מה שאמרתי.‬
‫אתה מתנהג כמו חמור!‬
‫ואם המרפאה לא הייתה מלאה במטופלים,‬
‫הייתי קמה והולכת.‬
‫מי הבא בתור?‬
‫ראית מישהו בדרך הנה?‬
‫לא.‬
‫אסור לי להסתכן שמישהו יבוא הנה.‬
‫בסדר.‬
‫זה רעיון גרוע.‬
‫אף אחד לא יודע שאני פה.‬ ‫-יש לקלווין אנשים בכל מקום.‬
‫אני יכול לעזור לך, ספנסר.‬
‫באמת?‬
‫אם קלווין יגלה שהלשנתי עליו, זה הסוף שלי.‬
‫זה הסוף של המשפחה שלי.‬
‫ואם לא תעשה כלום?‬
‫אנשים שעובדים אצל קלווין לא מאריכים ימים.‬
‫ולא מדובר רק בך.‬
‫תחשוב על מקסין ועל הבן שלכם.‬
‫לא יודע…‬
‫מספיק שקלווין יחשוב שדיברתי איתך…‬
‫סמוך עליי ואדאג שתהיה מוגן.‬
‫מה אתה רוצה לדעת?‬
‫ליאו עבד אצל קלווין?‬
‫רק במשך כמה שבועות.‬
‫קלווין שלח אותו לעבוד בשמירה.‬
‫אז מה קרה?‬
‫הוא התמכר לסחורה.‬
‫אז קלווין מפיץ סמים קשים?‬
‫יש קשר בין הסמים לבין ״אמרלד עצים״?‬
‫לא, אני לא מוסיף אף מילה‬
‫עד שאדע שמקסין והבן שלי מוגנים.‬
‫כל עוד קלווין לא מאחורי סורגים,‬ ‫הם לא יהיו מוגנים. אתה יודע את זה.‬
‫אבל אם תעזור לי, אני נשבע לך‬
‫שאתה והמשפחה שלך‬ ‫תוכלו לעזוב את וירג׳ין ריבר.‬
‫לא משנה מי.‬
‫אני רק רוצה תספורת.‬
‫אין לי הרבה זמן.‬
‫היי! הופ!‬
‫שלום. חשבתי שאת עדיין בחופשה.‬
‫אני עובדת רק כמה שעות ביום.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫בעצם, בואי איתי.‬ ‫תספורת וצבע על חשבון הבית.‬
‫אין צורך.‬ ‫-אוי, בחייך.‬
‫בסיס בגוון אגוז יעדכן לך את כל הלוק.‬
‫אני לא צריכה עדכון, רק תספורת זריזה.‬ ‫דגש על ״זריזה״.‬
‫טוב.‬
‫אז…‬
‫איך הולך עם דוק?‬
‫אני רואה שהשמועה עשתה לה כנפיים.‬
‫טוב, גרתי אצלך.‬
‫חשבנו שהיינו דיסקרטיים.‬
‫יש לי חוש שישי למערכות יחסים.‬
‫את יודעת, יש לך הרבה מזל.‬
‫לא תמיד קל למצוא אהבה,‬
‫בייחוד עם גבר אמין כמו דוק.‬
‫אני מניחה…‬
‫אתמול, ג׳ק ואני ישבנו‬ ‫ועברנו על תכנית הלידה שלנו,‬
‫וגיליתי שהוא שיקר לי.‬
‫הוא אמר שהוא היה בעבודה,‬ ‫אבל הוא היה עם מל.‬
‫טוב, לא ידוע לי כלום על זה.‬
‫אז בסוף התקשרתי לדודה שלי,‬ ‫כי הייתי חייבת לספר למישהו,‬
‫ועכשיו…‬
‫אני עומדת בפני החלטה גדולה מאוד,‬ ‫ולא יכולה לספר לאף אחד,‬
‫וזה הורג אותי.‬ ‫-אני בטוחה שתשרדי.‬
‫אני ממש רוצה לגלות לך,‬ ‫אבל תישבעי לא לגלות לאף אחד.‬
‫לא. אני…‬
‫אני לא יכולה להיות מעורבת‬ ‫בחייו הפרטיים של ג׳ק.‬
‫בסדר, זה יהיה הסוד שלנו.‬
‫לא, ברצינות. היחסים שלי עם ג׳ק‬ ‫סוף סוף חוזרים להיות נורמליים.‬
‫אני לא רוצה לשמוע רכילות.‬
‫דודתי הזמינה אותי ואת התאומים‬
‫לגור בפורטלנד, איתה ועם דוד שלי.‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-ואני שוקלת את זה ברצינות.‬
‫לא!‬ ‫-אבל זה נכון!‬
‫שרמיין, אסור לי לדעת את זה,‬
‫ועכשיו אני יודעת את זה,‬
‫ואני לא יכולה לשכוח משהו שאני כבר יודעת.‬
‫אני חייבת לזוז מפה.‬
‫אבל עוד לא סיפרתי אותך.‬ ‫-זה נראה נהדר.‬
‫ואם מישהו ישאל, לא הייתי פה.‬
‫אבל…‬
‫מה קורה, אחי?‬
‫מייק, התקדמתי בעניין קלווין.‬
‫איך?‬
‫יש לי מישהו שמוכן להעיד‬ ‫שקלווין הזמין את הרצח של ליאו קוואנה.‬
‫אבל קלווין לא לחץ על ההדק.‬
‫לא, אחרים עושים את העבודה השחורה במקומו.‬
‫אם ככה, יש לי פתרון אפשרי.‬ ‫שמעת על חוק RICO?‬
‫משהו שקשור לפשע המאורגן?‬
‫כן. הוא משמש להגשת כתבי אישום‬ ‫גם כשהפשע בוצע בידי אחר.‬
‫צריך רק להוכיח שקלווין מפעיל ארגון פשע,‬
‫ואז נוכל להחרים את הנכסים שלו.‬
‫המקור שלך… הוא עמוק בפנים?‬
‫הכי עמוק שיש.‬
‫אז הוא האיש שלנו.‬
‫כן, אבל יש מלכוד.‬
‫הוא חייב להישאר אנונימי.‬ ‫הוא חושש למשפחה שלו.‬
‫טוב. אדבר עם משרד התובע הכללי.‬ ‫האחריות הסופית היא שלהם, אבל…‬
‫זה נשמע לי כמו מידע ששווה עסקת טיעון.‬
‫תודיע לי מה תשמע מהתובע הכללי.‬
‫כן, אהיה בקשר.‬
‫תודה על העזרה בזה, גבר.‬
‫בטח, אחי. נדבר בקרוב.‬ ‫-כן.‬
‫כמה אנשים חלו?‬
‫בינתיים, כתריסר.‬
‫שמעת ממל מה גרם לזה?‬
‫לדבריה, נראה שזה סלט הסלק.‬
‫אני לא מבין. כל הרכיבים באו מהגינה שלך.‬
‫כן, זה לא הגיוני.‬
‫אני בודק את האדמה כל שבוע.‬
‫ביררת עם ריקי וג׳ורג׳?‬
‫הם טוענים שהקפידו על הנהלים.‬
‫משהו השתנה השבוע?‬
‫בטוח שכן.‬
‫בעצם,‬
‫אני חושב שזה באשמתי.‬
‫מה?‬
‫אמרתי שהקפדתי על הנהלים, אבל…‬
‫אני לא בטוח שרחצתי את החסה פעמיים.‬
‫ריקי!‬ ‫-יש לי המון על הראש כרגע.‬
‫היי.‬
‫מה קורה?‬
‫אני לא בטוח שרחצתי את החסה.‬
‫ריקי, לא נראה לי שאתה אשם.‬
‫לא?‬ ‫-יש סיכוי שההתפרצות לא קשורה למזון.‬
‫באמת?‬ ‫-כן. גילינו תסמין נוסף:‬
‫קוצר נשימה.‬
‫טוב, אז…‬
‫מה זה אומר?‬
‫עוד לא ידוע, אבל…‬
‫אבל זה לא בגלל שמישהו‬ ‫רחץ או לא רחץ את החסה.‬
‫אהיה במטבח.‬
‫אז מה את חושבת?‬
‫הייתי מחפשת גורם חיצוני.‬
‫ספק חדש, עובד חדש,‬
‫מסעדה מתחרה בעיירה סמוכה…‬
‫את חושבת שמשהו נעשה בכוונה?‬
‫מתוך היכרות עם הקפדנות של פריצ׳ר במטבח…‬ ‫זה אפשרי.‬
‫לא, אנחנו עיירה קטנה.‬
‫דברים כאלה לא קורים בווירג׳ין ריבר.‬
‫התחרות תמיד קשה בתעשיית המסעדנות, אז…‬
‫תמיד צריך להיות ערניים.‬
‫היי.‬
‫לא הספקתי להכין לזניה.‬
‫תיאלץ להסתפק בשאריות.‬
‫זה בסדר.‬
‫התכוונתי לבשל,‬
‫אבל הייתה תקרית בסלון היופי.‬
‫אל תדאגי.‬
‫מרוב עומס במרפאה,‬ ‫אכלתי ארוחת צהריים מאוחרת.‬
‫אתה אומר לי שאתה לא רעב?‬
‫אוכל בננה.‬
‫אז אילו הכנתי את הלזניה,‬ ‫לא היית אוכל אותה?‬
‫הייתי מארגנת מחדש את כל היום,‬ ‫מבטלת תכניות, ואז מה?‬
‫היות שלא עשית את זה,‬ ‫התלונה שלך היא חסרת שחר.‬
‫זו לא הפואנטה. אתה זלזלת בזמן שלי.‬
‫למה את מנסה לריב איתי בכוח?‬
‫אני לא!‬
‫היה לי יום מלחיץ ביותר, ואתה מעצבן אותי.‬
‫אצל רוב האנשים,‬ ‫סיור בבית למכירה ותספורת זה יום חופש!‬
‫אין לך מושג עם מה אני מתמודדת.‬
‫כן? עם מה בדיוק?‬
‫שרמיין אמרה לי שהיא שוקלת לעבור מפה,‬
‫והשביעה אותי לא לגלות לג׳ק.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אני לא מאמין שאת שוב מרכלת על ג׳ק!‬
‫אני לא!‬
‫אמרתי לשרמיין שאני‬ ‫לא רוצה לשמוע מידע אישי,‬
‫והיא סיפרה לי בכל זאת!‬
‫כן… אני מתקשה להאמין בזה.‬
‫אתה באמת לא מאמין לי?‬
‫אני רק יודע שאין לי יותר‬ ‫אנרגיות לשטויות האלה.‬
‫לילה טוב.‬
‫היי.‬
‫אל תגיד לי שהבאת שיעורי בית.‬
‫לא. הבאתי משהו יותר טוב.‬
‫אלכוהול?‬
‫סוכריות.‬
‫הבאתי שוש אדום,‬
‫חטיפי שוקולד, עוגיות מנטה…‬
‫ופופקורן לא?‬
‫אני יודע שאת אוהבת בטעם חמאה.‬
‫אתה חמוד.‬
‫מה בא לך לראות?‬
‫שמעתי ש״דברים מוזרים״ זה טוב.‬
‫לא ראית?‬
‫אין לי הרבה זמן פנוי.‬
‫אני לא יכולה איתך כרגע.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫לחדר שלי. צריך להתחיל בחינוך שלך.‬
‫כן…‬
‫אפשר שנייה לשתות קצת מים?‬
‫יבש לי בפה.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫אני בסדר, אני רק צריך כוס מים.‬
‫טוב. קח כוס וניפגש למעלה.‬
‫המיטה שלי הרבה יותר נוחה מהספה.‬
‫טוב.‬
‫- משרד השריף של מחוז המבולדט -‬
‫היי, פריצ׳ר.‬ ‫-היי, האוורד.‬
‫השריף ביקש שאבוא.‬
‫הוא לא נמצא.‬
‫אני יכול לחכות.‬
‫זה ייקח לו זמן.‬
‫אותר רכב נטוש בדינסמור.‬
‫דינסמור?‬
‫כן.‬
‫ציידים מצאו אותו בהר, מתחת לשיחים.‬
‫אני מופתע שרכב נטוש מעניין אותו כל כך.‬
‫בדרך כלל לא, אבל הוא שייך לנעדר.‬
‫טוב.‬
‫אז בפעם אחרת.‬
‫טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫גם לך.‬
‫סליחה?‬
‫כן?‬
‫היי.‬
‫ג׳ורג׳, נכון?‬
‫סליחה על השעה המאוחרת,‬ ‫אבל שורף לי בידיים.‬
‫כן, תיכנס.‬
‫מין עקצוץ?‬
‫הרגשה כמו של כווייה.‬
‫כמו כווייה?‬
‫טוב. שב בבקשה.‬
‫יש לי קרם טוב נגד דלקות.‬
‫תודה.‬
‫יש לך עוד תסמינים?‬
‫חום גבוה? בחילה?‬
‫אתמול בלילה היו לי התכווצויות בבטן,‬ ‫אבל זה עבר לי.‬
‫זה היה זריז.‬ ‫-כן.‬
‫נשארה רק הפריחה.‬
‫זה כואב משהו בן זו…‬
‫סליחה.‬
‫אכלת סלט סלק אצל ג׳ק?‬
‫שונא סלק.‬
‫עבדת בהכנת ירקות?‬
‫כמו שאמרתי לפריצ׳ר, אני מלצר, לא טבח.‬
‫כמה זמן אתה כבר עובד שם?‬
‫לא יודע…‬
‫בערך שבוע.‬
‫למה?‬ ‫-סתם תהיתי.‬
‫טוב לך שם?‬
‫זאת עבודה.‬
‫כן.‬
‫טוב…‬
‫אבקש ממך לחכות קצת,‬
‫כי הקרם צריך להיספג‬ ‫לפני שאני חובשת לך את היד.‬
‫טוב.‬
‫תכף אשוב.‬ ‫-טוב.‬
‫מל?‬
‫היי, ג׳ק.‬
‫אתה יכול לבוא למרפאה?‬
‫מה קורה?‬
‫יש משהו שאתה צריך לראות.‬
‫כן, תכף אבוא.‬
‫תודה.‬
‫- קרלוס מורלס -‬
‫קרלוס.‬
‫תודה שחזרת אליי.‬
‫בטח. מה אתה צריך?‬
‫החלטתי לרכוש את הבית.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫למה?‬
‫קונה אחר הגיש הצעה.‬
‫עשרה אחוז מעל למחירון.‬
‫עשרה אחוזים… טוב.‬
‫תראה, אני…‬
‫זה לא בתקציב שלי.‬
‫תוכל להשכיר את החדר למעלה‬ ‫בתור מקור הכנסה נוסף.‬
‫לא חשבתי על זה.‬
‫אתה חושב שזה יכסה את ההפרש?‬
‫אולי אני מכיר מישהו שישלם ביד רחבה, אבל…‬
‫אוודא לפני שאמסור מידע נוסף.‬
‫טוב, תעדכן אותי.‬
‫בסדר. ביי.‬
‫כן.‬
‫מה את עושה? ממש נהניתי.‬
‫נמאס לי לראות טלוויזיה.‬
‫טוב. מה בא לך לעשות?‬
‫לא יודעת.‬
‫סתם, להיות יחד.‬
‫יש לך מאוורר פה?‬
‫מחניק לי.‬
‫לא חם בחוץ.‬
‫אולי זה בגלל הלחות.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫ככה יותר טוב?‬ ‫-כן. מצוין, תודה.‬
‫בוא הנה.‬
‫טוב.‬
‫בוא.‬
‫אתה נראה חמוד.‬
‫את ממש יפה.‬
‫תודה.‬
‫בוא נצלם עוד אחת.‬
‫מה דעתך?‬
‫את נראית טוב. אני…‬
‫אני נראה מוזר.‬
‫לא נכון.‬
‫רוצה לשכב?‬
‫לא נראה לי שכדאי.‬
‫למה?‬
‫כי…‬
‫אף פעם לא עשיתי סקס.‬
‫מי אמר שנעשה סקס?‬
‫אני…‬
‫אני נורא מצטער.‬
‫חשבתי, בגלל הנשיקות, והמיטה,‬ ‫ורצית שנהיה לבדנו…‬
‫סליחה. לא התכוונתי.‬
‫את בטח חושבת שאני פריק.‬
‫אבין אם לא תרצי שניפגש יותר.‬
‫אם אתה פריק,‬
‫אז גם אני פריקית.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה נראה לך?‬
‫גם אתה תהיה הראשון שלי.‬
‫אבל אל תגלה לאף אחד.‬
‫מביך.‬
‫טוב.‬
‫את רוצה שאלך?‬
‫לא. החלק הכי טוב עוד לפנינו.‬
‫שמעתי שהמכירה לא צלחה.‬
‫נמצא חווה אחרת.‬
‫טוב? המחוז מלא בהן.‬ ‫-ידידך השריף היה מעורב בזה.‬
‫הוא לא חבר שלי.‬
‫הבאתי אותך הנה כי חשבתי‬ ‫שהקשרים שלך בווירג׳ין ריבר יעזרו לנו.‬
‫בינתיים, זה לא המצב.‬
‫היי.‬
‫היי…‬
‫תן לי לנסות שוב עם לילי.‬ ‫טוב? אני בטוח שאצליח לשכנע אותה.‬
‫לא.‬
‫מאוחר מדי בשביל זה.‬
‫אם אני לא יכול לבטוח בך…‬
‫אתה יכול.‬
‫אני נשבע.‬
‫תגיד לי מה לעשות, ואעשה את זה.‬
‫אני צריך שתראה לי‬
‫שאני יכול לסמוך עליך.‬
‫איך?‬ ‫-עוד תראה.‬
‫היי.‬
‫היי, רגע.‬
‫היי.‬
‫תושיבו אותו שם.‬
‫רגע.‬
‫אתה מבין, בריידי,‬
‫או שאתה בקבוצה,‬
‫או שאתה לא.‬
‫ספנסר לא.‬
‫קדימה. קח.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אחד המלצרים שלך היה פה, ג׳ורג׳.‬
‫גם הוא חטף הרעלה?‬
‫לא. יש לו פריחה על הידיים,‬
‫וגם חלק מהתסמינים שהיו למטופלים האחרים,‬
‫אבל הם חלפו מיד, והוא לא אכל מהסלט.‬
‫מה, את חושבת ש…?‬
‫ג׳ורג׳ זיהם את האוכל שלנו בכוונה?‬
‫לא יודעת. ג׳יימי אמרה לחפש גורם חיצוני.‬
‫והוא חדש אצלך, נכון?‬
‫בערך שבוע. מה המניע שלו?‬
‫לא יודעת, אבל הגרסה שלו לא הגיונית.‬
‫אדבר איתו.‬
‫הוא היה פה לפני רגע.‬
‫הנה המניע שלך.‬
‫זו כנראה הדרך שלו להגיד לי‬ ‫לא להתערב בעניינים שלו.‬
‫אדווח לשריף.‬ ‫-לא.‬
‫זה ביני ובין קלווין.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬