‫פריץ׳,‬
‫תקשיב, יש לי סידורים,‬
‫אז אני צריך שתודיע לעובדים‬ ‫שהמטבח ייפתח היום. טוב?‬
‫אגיע לקראת הצהריים. תודה, ביי.‬
‫היי.‬
‫תעזור לי.‬
‫- ג׳ק -‬
‫ג׳ק?‬
‫כמה זמן ייקח לך להגיע לדוק?‬
‫מל!‬
‫ג׳ק?‬
‫היי.‬ ‫-היי, זה אדריאן.‬
‫זרוע ימין שלו נחבלה קשות.‬
‫היי, אדריאן. שמי מל, ואני אטפל בך. טוב?‬
‫כמה זמן הוא היה שם?‬
‫לדבריו, יומיים.‬
‫הוא ישן במשך רוב הנסיעה הנה.‬
‫איפה הוא היה?‬
‫הוא אמר שזה קרה באזור פיין רידג׳.‬
‫התקשרתי למשפחה שלו. הם בדרך.‬
‫טוב. בסדר.‬
‫אין לדעת בוודאות בלי רנטגן, אבל…‬ ‫אני חושבת שזרוע ימין שלו שבורה.‬
‫הוא מיובש מאוד. אדריאן…‬
‫אביא ציוד בשביל לתת לך עירוי נוזלים, טוב?‬
‫מה עשית באזור פיין רידג׳ מוקדם בבוקר?‬
‫סתם נסעתי.‬
‫סתם נסעת בחושך, בארבע לפנות בוקר?‬
‫כן..‬
‫באמת, ג׳ק?‬
‫הייתי בדרך לספנסר.‬
‫מה?‬
‫אתמול הוא אמר שהוא יעיד נגד קלווין,‬
‫ועכשיו אני לא מצליח להשיג אותו.‬
‫אתה חייב לדווח לשריף.‬
‫קלווין הרעיל לי את הסועדים.‬ ‫-ולכן אתה חייב לדווח לשריף.‬
‫מתי תפסיק, ג׳ק?‬
‫אפסיק מה?‬ ‫-לצאת למלחמה.‬
‫אפסיק כשזה ייגמר.‬
‫אתה יקר לי,‬
‫ואני חוששת שאתה מסכן את עצמך.‬
‫אולי נדבר מאוחר יותר?‬
‫בצהריים, בבקשה?‬ ‫-טוב.‬
‫ניפגש בבר בצהריים.‬
‫טוב.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫נשמע שאת שולטת במצב.‬
‫מל… אתקשר אלייך מהרכב.‬
‫טוב.‬
‫היי. חשבתי שנאכל ארוחת בוקר ביחד.‬
‫צר לי, אין לי זמן הבוקר.‬
‫ורנון!‬
‫שרמיין שוקלת לעבור לאורגון,‬
‫וג׳ק קונה בית לתאומים,‬
‫בגלל שאין לו שום מושג.‬
‫כבר דיברנו על זה, וג׳ק הבהיר‬ ‫שהוא לא רוצה שתתערבי בענייניו.‬
‫איך אוכל לעמוד מנגד‬ ‫ולראות את שרמיין הורסת לו את החיים‬
‫בידיעה שיכולתי למנוע את זה?‬
‫ג׳ק מארגן הכול מחדש‬
‫בשביל להיות אבא מעורב.‬
‫תאר לך איך הוא ירגיש‬ ‫כששרמיין תשמוט לו את הקרקע מתחת לרגליים.‬
‫באמת מצב קשה, מה?‬
‫והכי גרוע ששום דבר מזה לא באשמתי.‬
‫הייתי שם במקרה, לא דחפתי את האף,‬
‫ושרמיין הפילה עליי את פצצת הסירחון הזאת.‬
‫לא משנה מי אשם.‬ ‫-היא.‬
‫העניין הוא שזאת אינפורמציה שג׳ק צריך לדעת,‬
‫אבל אם זה יגיע ממך, הוא עלול לירות בשליח.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אז את צריכה למצוא שליח אחר.‬
‫במה זה יעזור?‬
‫תביני לבד. אני צריך לעזוב‬ ‫כדי להספיק לטיסה שלי.‬
‫לאן אתה טס?‬ ‫-אני…‬
‫יש לי כנס רפואי בסיאטל.‬
‫אתה שונא דברים כאלה.‬ ‫-לא, לא אמרתי את זה.‬
‫אתה אומר את זה כל הזמן.‬ ‫ולמה אני שומעת על זה רק עכשיו?‬
‫לא ידעתי שאני צריך שתאשרי לי את הלו״ז.‬
‫מה הנושא של הכנס?‬
‫אחזור מחר.‬
‫איפה תתאכסן?‬
‫אמרתי לך, בסיאטל!‬
‫היי. חלק מהפאי אזל,‬ ‫אז תיאלץ להסתפק במה שיש.‬
‫כן, אל תדאגי.‬
‫אני אדאג.‬
‫ליזי הייתה אמורה למלא את ההזמנה.‬
‫אני יודעת שלא יפה ללכלך על בני משפחה, אבל…‬
‫היא עצלה יותר מיום א׳ אחר הצהריים.‬
‫נשמעת כמו בחורה נורמלית.‬
‫טכנית, היא בגירה, אבל נחמד מצדך להגיד.‬
‫טוב. תודה.‬
‫אל תשכח לעבור אצלי אחרי המשמרת שלך,‬
‫שנוכל לעבוד על האליבי שלך.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫לא נכון.‬ ‫-כן נכון.‬
‫השריף התקשר אליי.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫אני…‬
‫עוד לא יודע.‬
‫באתי, אבל הוא לא היה שם.‬
‫יופי.‬
‫הוא לא היה שם בגלל שמישהו‬ ‫מצא את הרכב של ווס.‬
‫אבל אם לא דיברת איתו, יש עוד זמן.‬
‫תראי, קוני…‬
‫אני מעריך את הדאגה שלך,‬
‫אבל…‬
‫מעכשיו ואילך, אתמודד עם זה בעצמי.‬
‫בשום אופן לא.‬
‫לא אתן לך לעבור את זה לבדך.‬
‫אתה זקוק לי.‬
‫לא.‬
‫לא, ליזי זקוקה לך.‬
‫ואני לא רוצה שמישהו מלבדי‬ ‫יושפע מההחלטה שלי.‬
‫אתה סתם עקשן.‬
‫לא.‬
‫אני מקבל החלטה מחושבת.‬
‫איך בדיוק?‬
‫מה, לדעתך, יקרה לליזי אם משהו יקרה לך?‬
‫היא תחזור להוריה.‬
‫ואת חושבת שזה הדבר הכי טוב בשבילה?‬
‫אני מניחה שלא.‬
‫את יודעת, כשהייתי קטן,‬
‫אימא שלי לא הייתה שם רוב הזמן,‬
‫אז אבא שלי דאג לבוא לכל ארוחה משפחתית,‬
‫לכל משחק בייסבול, לכל דבר שהיה חשוב לי.‬
‫למדתי מזה שכשיש לך אדם אחד‬
‫שמשקיע בך זמן ומאמץ,‬
‫זה כל מה שאת צריכה כדי להאמין בעצמך.‬
‫בשביל ליזי,‬
‫האדם הזה הוא את.‬
‫תודה על הפאי.‬
‫קרלוס, אני כמעט בלי סוללה. מה קורה?‬
‫טוב, אז…‬
‫יש לי בשורות לא כל כך טובות לגבי הבית.‬
‫מה?‬
‫המוכר רוצה פיקדון בנאמנות ל־15 יום.‬
‫איך אני אמור לעשות את זה?‬
‫טוב, אם נאיץ את הבדיקה, ואת מסמכי ההלוואה,‬
‫זה אפשרי.‬
‫אז מה אתה רוצה לעשות?‬
‫לקנות בית, כנראה.‬
‫ואתה יכול לשלוח לי את הניירת?‬
‫אני לא בבר, אז…‬ ‫אוכל להחזיר לך אותה הערב.‬
‫היא כבר בדרך. קיבלת החלטה נכונה, ג׳ק.‬
‫תודה. ואל תשכח לשלוח לי את הפרטים‬
‫של השוכר שסיפרת לי עליו.‬ ‫אצטרך את זה כדי לכסות את המשכנתה.‬
‫כן… מצטער. בדקתי, והוא כבר מצא מקום.‬
‫יופי.‬
‫טוב, אז אולי…‬
‫קרלוס?‬
‫ריקי!‬
‫מתי יגיע ההמבורגר שלי?‬ ‫מישהו ברדינג צריך גרר.‬
‫אבדוק לך.‬
‫- אתה יכול לבוא? -‬
‫- אני בעבודה -‬
‫- בבקשה. -‬
‫- בהמשך??? -‬
‫- אני מפחדת. שמעתי משהו -‬
‫- טוב. בקרוב אבוא -‬
‫ריקי. תעזור לי לפרוק את המשאית.‬
‫היי, פריץ׳…‬
‫אני צריך לעבור בבית. רק לשעה.‬
‫למה?‬ ‫-דוב הפיל את פח הזבל,‬
‫וסבתא שלי צריכה עזרה באיסוף…‬
‫לפני שהדביבונים יבואו.‬
‫דוב, מה?‬ ‫-כן.‬
‫איך היא ידעה שזה דוב?‬
‫נדמה לי שהיא ראתה אותו. או אותה.‬
‫כן, קשה להבדיל בין דובים לבין דובות.‬
‫אתה יודע, בגלל הפרווה.‬
‫בכל אופן,‬
‫אני די בטוח שהיא ראתה דוב, אז…‬
‫אתה שקרן נוראי.‬
‫זאת ליזי, טוב? היא נבהלה ממשהו.‬
‫זה יהיה זריז, טוב? אני מבטיח.‬
‫לך.‬
‫תודה.‬
‫ריקי עזב הרגע?‬
‫כן.‬ ‫-הוא לקח את ההמבורגר שלי איתו?‬
‫הזמנתי לפני חצי שעה ועוד לא ראיתי אותו.‬
‫מצטער, ברט. אני אטפל בזה.‬
‫אני מוסיף קינוח על חשבון הבית.‬
‫תודה.‬
‫היי, מל. יש שפמנון בתפריט.‬
‫נשמע טעים.‬
‫אתה יכול להודיע לג׳ק שהגעתי?‬
‫קצת איחרתי.‬
‫הוא לא פה. הוא אמר שיש לו סידורים.‬
‫בשביל הבר?‬
‫הוא לא אמר. למה, מה קורה?‬
‫פשוט היינו אמורים להיפגש לצהריים.‬
‫ניסית אותו בנייד?‬
‫לא. זה מה שאעשה.‬
‫ו… כשהוא יגיע?‬ ‫-פשוט שיתקשר אליי.‬
‫כן, בכיף.‬ ‫-תודה.‬
‫המבורגר!‬
‫מיד, ברט!‬
‫היי, ג׳ק.‬
‫זאת אני. אני בבר,‬
‫לפגישת הצהריים שלנו.‬
‫תחזור אליי.‬
‫אם את מנסה לתפוס את דוק, הוא בנסיעה.‬
‫לא, דווקא את ג׳ק.‬
‫הוא לא עונה לטלפון,‬ ‫ופריצ׳ר לא יודע איפה הוא.‬
‫נשמע לי כמו בעיה של שרמיין.‬
‫לא נראה לי.‬ ‫-למה?‬
‫יש להם הרבה דברים לפתור‬ ‫לפני שהתאומים יגיעו.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫למשל, איפה לגור.‬
‫כן… זה לא בדיוק ענייני.‬
‫אני אומרת לך, הסיטואציה שלהם‬ ‫היא מוקש שעומד להתפוצץ.‬
‫זה קצת דרמטי.‬
‫בחיי…‬
‫את ממש לא יודעת לקלוט סאבטקסט.‬
‫אז ככה:‬
‫שרמיין שוקלת לעבור לאורגון,‬
‫אבל היא תודיע לג׳ק רק אחרי שהיא תחליט.‬ ‫הוא חייב לדעת, מן הסתם, ומהר,‬
‫אבל זה לא יבוא ממני, אז את תספרי לו.‬
‫תחזרי אחורה.‬
‫לא. אני לא אמורה להיות מעורבת‬ ‫בעניינים הפרטיים של ג׳ק,‬
‫אז אני רשמית מעבירה לך את השרביט.‬
‫את סיפרת לי על זה, את מעורבת.‬
‫בעיניי לא.‬
‫בוקר טוב, בנות.‬
‫בוקר.‬ ‫-בוקר.‬
‫הנה.‬
‫מיוריאל אמרה שהיא תסיים את החתיכות האלה‬ ‫לפני שהיא תיסע, אבל זה כמובן לא קרה.‬
‫איפה היא?‬
‫סיאטל.‬
‫להפלגת היינות.‬
‫היא התרגשה כל כך‬ ‫שהיא קנתה מלתחה חדשה שלמה.‬
‫כמה חליפות צמודות היא צריכה?‬
‫היא אמרה שלאחת השמלות יש מחשוף גב!‬
‫את מעלה בדעתך?‬ ‫-לשמחתי, לא.‬
‫לאן דוק נסע?‬
‫סליחה?‬
‫הבוקר, במשאית המאפים,,‬ ‫הוא אמר שיש לו טיסה להספיק.‬
‫כנס רפואי.‬ ‫-אה, באמת?‬
‫איפה?‬
‫הוא בסיאטל.‬
‫איזה צירוף מקרים.‬
‫דוק ומיוריאל מבקרים באותה העיר.‬
‫היא לא יצאה להפלגה?‬
‫בעצם, היא אמרה שהיא‬ ‫תבלה יומיים בעיר לפני ה…‬
‫זאת האמת.‬
‫אבל אין צורך בתיאור מפורט.‬
‫זה יפה, לא?‬
‫היי.‬
‫לא ביקשתי ביקור בית.‬
‫לא. אני יודעת.‬
‫רק תהיתי…‬
‫אם ג׳ק פה.‬
‫מעניין. חשבתי שרק אני רודפת אחריו.‬
‫זה לא מה שקורה פה.‬ ‫-טוב…‬
‫תמשיכי לספר את זה לעצמך.‬ ‫לא, הוא לא פה.‬
‫רגע. אני חושבת שמשהו לא בסדר.‬
‫תודה.‬
‫נו?‬
‫מה העניין?‬
‫אני לא תופסת אותו,‬ ‫ואף אחד לא יודע איפה הוא.‬
‫ההיעלמויות של ג׳ק הן לא משהו חדש.‬
‫זה חלק מהחבילה.‬
‫לא, אני חושבת שזה שונה.‬
‫הוא סיפר לך על הרעלת המזון בבר?‬
‫לא. מה קרה?‬
‫קלווין שלח מישהו לזהם את הסלט,‬
‫והרבה אנשים חלו, וג׳ק אמר שהוא יחזיר לו.‬
‫אני חוששת שהוא ייפגע.‬
‫הודעת לפריצ׳ר או לשריף?‬
‫אני לא רוצה לערב אנשים, למקרה שאני טועה.‬
‫אז מה תעשי?‬
‫רציתי לנסוע לחוות הקנביס,‬ ‫אבל אני לא זוכרת את הדרך.‬
‫טוב… זה לא בדיוק מקום בטוח,‬
‫בייחוד לאחת כמוך.‬
‫סליחה, מה הכוונה?‬
‫את חיה בבועה.‬ ‫את לא רגילה להתמודדות עם אנשים מחוספסים.‬
‫עבדתי שלוש שנים ברפואה דחופה‬ ‫במרכז לוס אנג׳לס.‬
‫שיהיה.‬
‫טוב… יש בר בגרברוויל.‬
‫אני מכירה מישהי שם שיכולה לתת לך הנחיות.‬
‫טוב. יופי.‬
‫יש לך את המספר של הבר?‬
‫את לא יכולה סתם להתקשר‬ ‫ולבקש את הכתובת של חוות הקנביס.‬
‫סליחה,‬
‫לבקש הנחיות לחוות קנביס זה חדש לי.‬
‫זו בדיוק הסיבה‬ ‫שאת לא צריכה לנסוע לשם מלכתחילה.‬
‫טוב. אפשר את הכתובת של הבר?‬
‫אבוא איתך.‬
‫לא. את בהריון.‬
‫בדיוק. עם התינוקות של ג׳ק.‬
‫טוב?‬
‫אם הוא בסכנה, זה גם ענייני.‬
‫אני לא לוקחת אותך לקלווין.‬
‫פשוט קחי אותי לבר.‬
‫לא תגיעי רחוק עם בי לבדך בכל מקרה.‬
‫מי זאת בי?‬ ‫-בעלת המקום.‬
‫עבדתי שם כשהייתי בתיכון.‬
‫עבדת בבר כשהיית בתיכון?‬
‫כן.‬
‫רואה למה התכוונתי, לגבי הבועה?‬
‫בואי נמצא את ג׳ק.‬
‫סע בטנדר שלך.‬ ‫-כבר אמרתי לך, הוא אצל שון.‬
‫אין אצלי מקום לזבל של ספנסר.‬
‫ניקח מה שאפשר ונשרוף את השאר.‬
‫רעיון מצוין,‬
‫להדליק מדורה סמוך לשדה קנביס.‬
‫ספנסר.‬
‫- ק׳ יודע. תברח -‬
‫אני חייב להשתין.‬
‫כן…‬
‫איפה ספנסר?‬
‫ג׳ק…‬
‫למה עשית את זה?‬
‫הדרך הכי קלה להכניס אותו לרכב.‬ ‫-יכולת להגיד לו שילך.‬
‫אתה לא חושב שקלווין ירצה לדבר איתו?‬
‫ישו…‬
‫בוא, תעזור לי להכניס אותו לרכב.‬
‫התכוונתי לספר לך… קלואי נעמדה!‬
‫- לעזרה דחופה חייגו… -‬
‫והיא נאחזה ב…‬
‫מל לא נמצאת?‬ ‫-נכון.‬
‫בכל אופן, היא קמה…‬ ‫-בואי.‬
‫טוב.‬
‫רגע…‬
‫הופ!‬
‫מה?‬
‫לא נוח לי להיות פה.‬
‫את מרחרחת.‬
‫המטרה מצדיקה את האמצעים.‬
‫את לא באמת חושבת שדוק ומיוריאל‬ ‫מנהלים רומן, נכון?‬
‫ברור שלא. ורנון לא היה עושה את זה.‬ ‫-אז מה אנחנו עושות פה?‬
‫אני לא יכולה להיות עם מישהו שמסתיר סודות.‬ ‫המחשבה מטריפה אותי,‬
‫וורנון בהחלט מנסה‬ ‫להסתיר ממני את מה שהוא עושה.‬
‫אז לכן את מתנהגת כמו משוגעת.‬ ‫-את מכירה אותי היטב.‬
‫מה אני עושה פה?‬ ‫-את העדה שלי.‬
‫התא הקולי שלו.‬
‫טוב, מה תעשי?‬
‫מה את…?‬
‫תקשיבי…‬ ‫-מתקשרת לתא הקולי שלו.‬
‫זאת חדירה לפרטיות,‬ ‫ואני די בטוחה שזה לא חוקי.‬
‫את צוחקת? נשים מתקשרות‬ ‫לתא הקולי של הבעלים שלהן‬
‫עוד מאז המצאת התא הקולי.‬
‫אף פעם לא שמעתי הודעות של באק.‬
‫מה לעשות, לא כולנו קדושות.‬
‫את צודקת. אין על מה לדווח.‬
‫את רואה? אמרתי לך שאין מה לדאוג.‬
‫אז בואי נלך מפה, טוב?‬
‫זה ממש לא בסדר.‬
‫הסומלייה שלנו ישמח לעזור לך בבחירה, אדוני.‬
‫אני סתם מסתכל.‬ ‫הידידה שלי מביאה בקבוק יין.‬
‫בסדר גמור, אדוני.‬
‫סליחה שאיחרתי.‬
‫שהפקק המתברג לא יבלבל אותך.‬ ‫זה יין יקר מאוד.‬
‫תודה.‬
‫לרגע חששתי שלא תבואי.‬
‫לא, מה פתאום.‬
‫לא הצלחתי להחליט מה ללבוש.‬
‫אף פעם לא עשיתי דבר כזה, אתה יודע.‬
‫אני רק שמחה שזה הסתדר.‬
‫גם אני.‬
‫שנרים כוסית?‬
‫לחיי מה?‬
‫אולי…‬
‫התחלות חדשות, ועתיד מאושר?‬
‫נשמע לי טוב.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫סליחה שגררתי אותך הנה.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫אני מעדיף להיות פה ולא בעבודה.‬
‫אז מה הרעש?‬
‫טוב…‬
‫חשבתי ששמעתי מישהו מחוץ לחלון שלי.‬
‫זה בטח סתם סנאי.‬
‫או הרוח.‬
‫רוצה להישאר?‬ ‫אכין לך את טוסט הגבינה המפורסם שלי.‬
‫לא, אני צריך לחזור לבר תוך שעה.‬
‫אז מה? הוא ישרוד בלעדיך.‬
‫לא. פריצ׳ר היה סבבה ונתן לי לעזוב.‬ ‫אני לא רוצה לייבש אותו.‬
‫בחייך.‬
‫תישאר רק עוד קצת.‬
‫למה את כל כך רוצה שאשאר?‬
‫סתם, חשבתי שיהיה כיף.‬
‫ספרי לי את הסיבה האמיתית,‬ ‫ואתקשר לפריצ׳ר ואמציא תירוץ.‬
‫טוב.‬
‫אני לא אוהבת להיות לבד בבית.‬
‫כשהייתי קטנה, הוריי תמיד היו בנסיעות,‬ ‫אז גרה אצלנו מטפלת.‬
‫אני לא רגילה להיות לבד.‬
‫חבל שהורייך לא היו בסביבה.‬
‫גם כשהם היו בבית,‬ ‫הם היו בעולם משלהם, אז זה היה אותו הדבר.‬
‫בקיצור,‬
‫תישאר?‬
‫כן,‬
‫כמה שתרצי.‬
‫אני מוכרחה להגיד, כל זה לא מפתיע אותי.‬
‫ג׳ק יוצא לאיזה מסע נקמה בקלווין,‬
‫ולא עוצר לחשוב שאם יקרה לו משהו,‬ ‫זה ישפיע עליי ועל התינוקות.‬
‫אני חושבת שבעיני ג׳ק, פעולה נגד קלווין‬
‫היא הדרך שלו להגן עליכם.‬
‫לא. את נפגעת, ועכשיו ג׳ק מחפש דם.‬
‫זה לא קשור אליי.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫זה בגלל שקלווין הרעיל לו את הסועדים.‬
‫אני חושבת שזה קצת יותר אישי.‬
‫חוץ מזה, זאת הסיבה‬ ‫שאני שוקלת את כל האופציות שלי.‬
‫האופציות שלך?‬
‫אני צריכה להיות בסיטואציה‬
‫שבה המשפחה שלי תהיה כמה שיותר בטוחה.‬
‫זה גם מה שג׳ק רוצה.‬
‫דודה ודוד שלי הזמינו אותי ואת התאומים‬ ‫לבוא לגור איתם בפורטלנד.‬
‫מה ג׳ק חושב על זה?‬
‫הוא לא יודע.‬
‫שרמיין,‬
‫אם תיקחי את התינוקות,‬ ‫זה ישבור לג׳ק את הלב.‬
‫הוא שובר לי את הלב כל יום.‬ ‫-זה לא אותו הדבר, ואת יודעת את זה.‬
‫ולא לשתף אותו בהחלטה על מקום המגורים‬ ‫של הילדים שלו זה פשוט אכזרי.‬
‫את יודעת מה?‬ ‫אני הצד הפגיע פה, לא ג׳ק.‬
‫לא. אם אשאר בקליר ריבר‬ ‫והוא יחליט לעזוב,‬
‫או יחליט להפסיק לתמוך בי,‬
‫אני זאת שתידפק.‬
‫ג׳ק לא היה עושה את זה לך, או לילדים שלו.‬
‫אני לא עשירה כמוך,‬ ‫אז אני לא יכולה להרשות לעצמי אמונה כזאת.‬
‫אני לא עשירה.‬
‫בטח…‬
‫יש לך ב־מ־וו,‬
‫והתחתנת עם רופא.‬
‫היי, שריף.‬ ‫-היי, פריץ׳.‬
‫יש לי פאי תפוחים טרי.‬
‫הקריפטונייט שלי.‬
‫אז האוורד סיפר לך שבאתי לתחנה?‬
‫כן. סליחה שלא חזרתי אליך קודם.‬
‫הייתה לי שאלה על לוחית הרישוי‬ ‫שדיווחת עליה לפני חודש.‬
‫כן? מה איתה?‬
‫נראה שהיא הייתה מעורבת‬ ‫בפגע וברח בשלטר קוב.‬
‫אכפת לך לבוא ולמסור תיאור של הנהג?‬
‫כן, בכיף.‬
‫אז…‬
‫האוורד אמר שמצאתם רכב נטוש.‬
‫כן. רשום על שם אחד בשם ווס לוגן,‬
‫איזה בלש משטרה מפלורידה.‬
‫הוא דווח במקור כנעדר,‬
‫אבל עכשיו יש צו מעצר נגדו.‬
‫וואו.‬ ‫-כן.‬
‫שוחד, סחיטה, תקיפה.‬
‫השותף שלו הלשין עליו.‬
‫אז מה הלאה?‬
‫אין לנו משאבים לנהל מצוד אחריו, אז…‬
‫אם הוא לא ימשוך תשומת לב,‬ ‫אין לנו הרבה מה לעשות.‬
‫פרוסת פאי על חשבון הבית.‬
‫תודה.‬
‫טוב לראות שחזרת.‬ ‫-טוב לחזור.‬
‫אז מה היה הסיפור מאחורי הרעלת המזון?‬
‫מתברר שצדקת. זה היה מכוון.‬ ‫אחד המלצרים שלנו היה מעורב בזה.‬
‫בכל אופן, אין לי את כל הפרטים.‬ ‫ג׳ק אמר שהוא מטפל בזה.‬
‫היה מטריף אותי לאבד‬ ‫את השליטה המוחלטת במטבח שלי.‬
‫טוב, זה הבר של ג׳ק.‬
‫בעולם שלי, הכוח אצל השף.‬
‫טוב, אנחנו כמו שותפים.‬ ‫-״כמו״ ו״שותפים״ הם שני דברים שונים.‬
‫טוב, המנטור שלי לשעבר‬
‫פותח מסעדה חדשה בסן פרנסיסקו,‬
‫ועל סמך ההמלצה שלי, הוא מציע להעסיק אותך.‬
‫את רצינית?‬
‫מי השף?‬
‫פול פפיל.‬ ‫-פפיל?!‬
‫תצטרך להתחיל בעבודה על הפס,‬ ‫אבל בטוח תתקדם מהר.‬
‫תאמין לי, זאת הזדמנות של פעם בחיים.‬
‫ומה המלכוד?‬
‫אם אתה מעוניין,‬ ‫אתה צריך להתחייב תוך 24 שעות.‬
‫זה המקום.‬
‫חמודה, לעקוב אחרי הגבר שלך‬ ‫לתוך הצרות שהוא הסתבך בהן‬
‫זה רעיון נוראי.‬
‫הוא לא הגבר שלי.‬
‫אנחנו פשוט מודאגות ממנו.‬
‫החבר׳ה של קלווין חמושים ומסוכנים.‬
‫אתן מודעות לזה, נכון?‬
‫שמעתי שאחיך עובד אצלו.‬
‫כן, טוב…‬
‫דייוי היה בחור טוב‬ ‫עד שהסתבך עם המנוול הזה.‬
‫תעזרי לנו.‬
‫אולי זה יעזור לאחיך.‬
‫אולי גם לאח של מישהו אחר.‬
‫אנחנו רק צריכות הנחיות למחנה.‬
‫אתן יודעות…‬
‫אם קלווין יגלה ששמעתן את זה ממני,‬
‫הם יהרגו את אחי.‬
‫לא נספר לאף אחד. נכון, מל?‬
‫לחלוטין.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, בוא.‬
‫תראה את מי מצאנו‬
‫מחטט בקרוואן של ספנסר.‬
‫איפה הוא?‬
‫הוא מת?‬
‫בחיים לא הייתי עושה דבר כזה.‬
‫נכון, בריידי?‬
‫מה עשית?‬
‫את מה שהייתי צריך.‬
‫אני מניח שאציע לך את תנחומיי.‬
‫אין לך מושג מה התחלת.‬
‫תקשיב לי, ג׳ק.‬
‫היום תצא מפה ברגל.‬
‫בפעם הבאה שתדחוף את האף שלך לענייניי,‬
‫תופיע אצלי, תדבר עם החבר׳ה שלי…‬
‫היום הזה יהיה יומך האחרון.‬
‫זה לא נגמר.‬
‫למה שחררת אותו?‬
‫הבעיה היא שאתה לא חושב קדימה, ג׳ימי.‬
‫אני? במקומך הייתי‬ ‫תוקע לו כדור בין העיניים.‬
‫תשמע, אין לג׳ק שום דבר.‬
‫טוב?‬
‫גם לא עד. אם הוא ייהרג‬ ‫זה ימשוך המון תשומת לב.‬
‫אני לא מודאג לגבי ג׳ק שרידן.‬
‫אנחנו צריכים לדבר ביזנס…‬
‫ביחידות.‬
‫אהיה בחוץ, בוס.‬
‫אני באמת חייב לענות?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אז שיהיה היקמה.‬
‫אתה רציני? היקמה זה הירק האהוב עליך?‬
‫כן. הוא קראנצ׳י,‬ ‫והטעם שלו לא דומה לשום דבר.‬
‫אני שונא אוכל נימוח.‬
‫איחס. טוב, השאלה הבאה.‬
‫אם תצטרך לאכול רק מאכל אחד כל החיים,‬
‫באיזה מאכל תבחר?‬
‫איך אני אמור לבחור רק אחד?‬
‫זה כולל גם משקאות וחטיפים?‬
‫אלוהים! זה לא פסיכומטרי. תבחר משהו!‬
‫טוב, אז המבורגר.‬
‫בחירה חכמה.‬
‫ככה תקבל חלבון, פחמימות, וירקות.‬
‫תודה.‬
‫אני עדיין לא בטוח איך‬ ‫ההשבה שלי על השאלות האלה‬
‫אמורה לחזות כמה ילדים יהיו לי.‬
‫לא יודעת. אבל אני נשבעת, זה אינטואיטיבי.‬
‫לא משנה על מה השאלון,‬ ‫אני מקבלת את אותה נסיכת דיסני.‬
‫כן? איזו?‬ ‫-מולאן.‬
‫זה ממש מסתדר לי.‬
‫זה אומר ש…‬
‫יהיו לך ארבעה ילדים.‬
‫לא. זה מקולקל.‬
‫ולי יהיו שלושה, אז זה יוצא שבעה.‬
‫טוב, את ממש מלחיצה אותי.‬
‫אני יודעת! זה חמוד!‬
‫כן… זאת שעת הנקמה.‬
‫יש קונדום במגירה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, ואני לוקחת גלולות.‬
‫תודה ש…‬
‫עזרת לי עם ההנחיות.‬
‫כן. תודיעי לי אם תמצאי אותו.‬
‫שרמיין…‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני…‬
‫אני רק מתחילה לחשוב שאולי‬
‫יותר טוב שאני וג׳ק לא נהיה יחד.‬
‫באמת?‬
‫פעם חשבתי ש…‬
‫אם נהיה זוג מספיק זמן,‬
‫אולי בסוף הוא יתאהב בי ו…‬
‫אבל אולי גם לא,‬
‫ואז אהיה נשואה לגבר שלא רוצה בי.‬
‫אז…‬
‫מגיע לך להיות מאושרת.‬
‫אני יודעת.‬
‫עוד דבר אחד…‬
‫תבטיחי לי שתדברי עם ג׳ק על אורגון.‬
‫את יודעת שאם היית במקומו, היית רוצה לדעת.‬
‫כן.‬
‫אדבר איתו, אבל אל תדברי איתו עד אז. בסדר?‬
‫כן, אני מבטיחה.‬ ‫-טוב.‬
‫ביי.‬
‫פריץ׳, היי.‬
‫זה היה מדהים.‬
‫נהנית, נכון?‬
‫כן.‬
‫פשוט…‬
‫חשבתי שארגיש אחרת,‬ ‫אבל אני מרגישה אותו הדבר.‬
‫אבל אני צמאה.‬
‫להביא לך משהו לשתות?‬
‫כן, ותביא גם צ׳יטוס.‬
‫טוב. תכף אחזור.‬
‫מה לגבי דודה שלך?‬
‫ייקח לה שעות לחזור. יש בעיה עם המשאית.‬
‫טוב.‬
‫רוצה מיץ תפוזים או חלב?‬ ‫-מיץ.‬
‫יש לימונדה.‬
‫לימונדה.‬
‫בסדר.‬
‫מה לעזאזל נדמה לך שאתה עושה?‬
‫- הבר של ג׳ק -‬
‫- ג׳יימי: אתה עדיין שוקל? -‬
‫מה קורה?‬
‫שלום, יקירתי.‬
‫תפסת תנומה טובה?‬
‫״יקירתי״?‬
‫כמה וויסקי שתית?‬
‫לא שתיתי,‬
‫אבל בעוד כמה רגעים,‬
‫נשתה כוסית של יין הנתזים המשובח ביותר‬
‫שיש למדינת וושינגטון להציע.‬
‫יש לי בעיה איתך.‬
‫אבל קודם כול,‬
‫יש משהו…‬
‫שאני צריך להגיד לך.‬
‫שמעתי איפשהו שאנשים‬
‫לא באמת מעבדים משהו‬
‫עד שהם שומעים אותו שש או שבע פעמים.‬
‫ולכן,‬
‫אני מוכן לומר לך שוב,‬
‫ושוב ושוב,‬
‫שאהבתי אותך‬
‫מהיום הראשון שבו פגשתי אותך,‬
‫ושאהיה שלך עד יום מותי.‬
‫הופ מקריי,‬
‫האם תהיי לי לאישה…‬
‫שוב?‬
‫אתה צריך לשמוע את זה.‬
‫היי, זאת מיוריאל. תקשיב.‬
‫תיפגש איתי במלון טיידווטר בשתיים בצהריים.‬ ‫אני אביא את היין.‬
‫צ׳או.‬
‫הקשבת לתא הקולי שלי?‬
‫הופ…‬
‫הופ, חכי…‬
‫מה לעזאזל, ג׳ק?‬
‫ג׳יזס!‬
‫למה את לא מזהירה?‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫מאז שהברזת לי בצהריים,‬
‫ולא ענית לטלפון שלך,‬
‫הסתובבתי כל היום וחיפשתי אותך.‬
‫מצאתי אותך רק בגלל שפריצ׳ר התקשר אליי.‬
‫סליחה, אני…‬
‫היה לי משהו, ושכחתי שקבענו.‬
‫שכחת?‬
‫ספנסר מת.‬
‫מאיפה אתה יודע?‬
‫הלכתי למחנה הקנביס.‬
‫קלווין שלח את בריידי…‬
‫שייפטר ממנו.‬
‫ג׳ק…‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫ספנסר הסכים להעיד נגד קלווין.‬
‫לא הכרחת אותו.‬ ‫-הוא פחד, ואני לחצתי עליו.‬
‫אני לא יודעת אם אפשר להכריח מישהו‬ ‫לעשות משהו שהוא לא רוצה לעשות,‬
‫אבל אני יודעת איך זה‬ ‫להרגיש אחראית למוות של מישהו.‬
‫זה לא כמו לאבד מטופל.‬
‫בליל התאונה, מארק ואני רבנו.‬
‫הוא רצה שנפסיק בטיפולי ההפריה,‬ ‫ואני לא רציתי.‬
‫כעסתי כל כך.‬
‫הוא לא הסכים להרפות.‬ ‫חשבתי שאם אמשיך ללחוץ,‬
‫הוא ישנה את דעתו.‬
‫אבל אולי, אילו הפסקתי לדבר, הוא…‬
‫לא היה מסיט את מבטו מהכביש.‬
‫האשמה הזאת…‬
‫היא מציפה אותך.‬
‫ג׳ק, אני מבינה.‬
‫אבל כמו שאמרת לי,‬
‫זה לא תירוץ לדחוק את כולם החוצה.‬
‫לא דחקתי אותך החוצה.‬
‫דיברתי איתך בפתיחות מוחלטת על הרגשות שלי.‬
‫לא, אני לא מדברת על זה.‬ ‫אני מדברת על היום.‬
‫כשלא הצלחתי למצוא אותך,‬ ‫חשבתי שקרה לך משהו.‬
‫הרגשתי כאילו אין לי אוויר.‬
‫ככה הרגשתי כשאת נסעת לאל־איי.‬
‫והחלק הכי גרוע‬
‫היה שכשנסעת,‬ ‫הבנתי שאני לא רוצה לחיות את חיי בלעדייך.‬
‫ג׳ק.‬
‫מל, זה בסדר.‬
‫את לא חייבת לי כלום.‬
‫חכה.‬
‫לא, את לא חייבת לעשות את זה.‬ ‫-אני כן.‬
‫אני צריכה שתדע איך אני…‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת שאתה מצחיק אותי‬
‫גם כשאני לא רוצה לצחוק.‬
‫אני אוהבת ש…‬
‫אתה מקשיב יותר מאשר מדבר.‬
‫אני אוהבת שהיית מוכן שנהיה רק ידידים.‬
‫אני אוהבת שבנית לי בית.‬
‫אני אוהבת להתעורר לידך.‬
‫אתה יודע, אני מרגישה בטוחה…‬
‫גם כשאתה לא שם.‬
‫אני נורא מצטערת שהרחקתי אותך. אני פשוט…‬
‫חשבתי שאם אגונן על הלב שלי, לא איפגע.‬
‫אבל המחשבה שלא תהיה בחיי‬
‫מכאיבה לי כל כך,‬
‫שאני…‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬