Kazateli, poslyš, musím si něco zařídit.
Obvolej personál.
Řekni jim, že kuchyně bude dneska otevřená.
Vrátím se asi okolo oběda. Dobře. Díky, kámo. Čau.
Hej.
Pomoc.
Jacku?
Jak rychle budeš na klinice?
Mel?
Jacku?
- Ahoj. - To je Adrian.
Má pošramocenou pravou paži.
Adriane, jsem Mel. Postarám se o vás, ano?
Jak dlouho byl venku?
Prý několik dní.
Většinu cesty sem prospal.
Kde byl?
Prý se otočil někde poblíž Pine Ridge.
Volal jsem jeho rodině, jedou sem.
Dobře. Tak jo.
To nic.
Bez rentgenu to nevím jistě, ale myslím, že má tu ruku zlomenou.
A je vážně dehydrovaný. Adriane.
Přinesu si věci a píchnu vám kapačku, ano?
Co jsi dělal tak brzo ráno u Pine Ridge?
Projížděl jsem se.
Ty ses ve čtyři ráno projížděl ve tmě?
Jo.
Vážně, Jacku?
Jel jsem za Spencerem.
Cože?
Včera slíbil, že bude proti Calvinovi svědčit.
Teď se mu nemůžu dovolat.
Musíš zavolat šerifovi.
- Calvin mi otrávil zákazníky. - Proto musíš zavolat šerifovi.
Kdy s tím přestaneš, Jacku?
- S čím? - S tím válčením.
Přestanu, až bude po všem.
Záleží mi na tobě...
a bojím se, že se vystavuješ nebezpečí.
Můžeme to probrat později u oběda, prosím?
Dobře.
Tak v poledne v baru.
Dobře.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Vypadá to, že jsi to zvládla.
Mel, můžu... Zavolám ti z auta. Dobře.
Hele, napadlo mě spolu posnídat.
Promiň, dneska ráno nestíhám.
Vernone.
Charmaine se chce stěhovat do Oregonu
a Jack kupuje pro dvojčata dům, protože o tom nemá ani páru.
To už jsme řešili a Jack jasně řekl, ať se mu nepleteš do osobních věcí.
To se mám dívat, jak mu Charmaine ničí život,
když s tím můžu něco udělat?
Jack všechno přizpůsobuje tomu, aby mohl být aktivním otcem.
Jak mu asi bude,
když pod ním Charmaine podtrhne koberec?
Jo, to je problém, že?
Nejhorší je, že nic z toho není moje vina.
Já si jdu jen tak kolem, hledím si svého,
a pak mi Charmaine hodí do klína bombu.
- Je jedno, čí je to vina. - Její.
Problém tkví v tom, že Jack se potřebuje všechno dozvědět,
ale nesmí to zjistit od tebe.
Přesně.
Proto musíme najít někoho jiného, kdo mu to řekne.
Jak to pomůže?
Na to přijdeš. Já musím běžet, abych stihl letadlo.
Kam letíš?
Na lékařskou konferenci v Seattlu.
- Vždyť je nesnášíš. - To jsem neřekl.
Říkáš to pořád. Proč se to dozvídám až teď?
Nevěděl jsem, že ti musím hlásit rozvrh.
O čem ta konference je?
Zítra se vrátím.
A kde přespíš?
Jak jsem řekl, v Seattlu.
Ahoj, mám málo koláčů, takže budeš muset nějak vyjít.
Jo, to neřeš.
To teda řešit budu.
Lizzie měla objednávku připravit.
Vím, že rodina se pomlouvat nemá,
ale ta holka je línější než nedělní odpoledne.
Je to normální puberťačka.
Technicky je dospělá, ale jsi hodný, že to říkáš.
Fajn. Díky.
Nezapomeň se po práci stavit k nám,
ať vymyslíme nějaké to alibi.
Na to je pozdě.
- Není. - Ale je.
Volal mi šerif.
Co říkal?
Ještě nevím.
- Jel jsem za ním, ale nebyl tam. - Dobře.
Nebyl tam, protože někdo našel Wesovo auto.
Ale pokud jsi s ním nemluvil, tak máme čas.
Hele, Connie...
vážím si, že mi pomáháš,
ale od této chvíle si to musím vyřešit sám.
V žádném případě.
Nenechám tě v tom samotného, to odmítám!
Potřebuješ mě.
Ne. Potřebuje tě Lizzie
a já nechci, aby někdo za moje rozhodnutí trpěl.
Jsi jako beran.
Ne. Činím promyšlené rozhodnutí.
Jak to?
Co asi bude s Lizzie, když se ti něco stane?
No, vrátí se zpátky k rodičům.
Myslíš, že je to pro ni nejlepší?
To asi ne.
Víš, když jsem vyrůstal, moje máma doma moc nebývala.
To můj táta si vzal na starost,
aby se účastnil každé rodinné večeře, zápasu a všeho, na čem mi záleželo.
Naučilo mě to,
že mít jediného člověka,
který do tebe investuje čas a úsilí,
stačí, abys v sebe začala věřit.
U Lizzie...
jsi ten člověk ty.
Díky za koláče.
Carlosi, umírá mi telefon. Co je?
Mám trochu horší zprávy ohledně domu.
Jaké?
Prodejce chce 15denní úschovu.
Jak to mám udělat?
Pokud tě stihneme proklepnout a urychlíme dokumenty k půjčce,
tak se to stihnout dá.
Tak co chceš dělat?
No, asi ten dům koupím.
Můžeš mi poslat papíry?
Nejsem teď v baru, ale večer ti je pošlu.
Jsou na cestě. Rozhodl ses správně, Jacku.
Díky. A nezapomeň
mi dát info o tom zájemci o pronájem.
Musím hypotéku něčím pokrýt.
Jo. Promiň. Ověřil jsem si to a on už pronájem sehnal.
Bezva.
Fajn, tak co můžeme... Carlosi?
Ricky! Kdy bude ten můj burger? Mám tu chlapa na odtah v Reddingu.
Mrknu se.
- BAVIL JSEM SE. - I JÁ.
- PŘIJDEŠ? - PRACUJU.
PLS.
POZDĚJI?
BOJÍM SE. NĚCO JSEM ZASLECHLA.
OK. HNED TAM JSEM.
Ricky, pomoz mi vyložit auto.
Kazateli, musím tak na hodinku domů.
- Proč? - Medvěd nám zvrhl popelnice.
Musím to s babi posbírat, než se na to vrhnou mývalové...
- Medvěd, jo? - Jo.
Jak ví, že to byl medvěd?
Myslím, že ho viděla. Nebo ji.
Neví, jestli to byl medvěd, nebo medvědice,
přes všechnu tu srst.
Každopádně vím jistě, že viděla medvěda, takže...
Jsi hrozný lhář.
Jde o Lizzie, jasné? Něco ji vyděsilo.
Hned se vrátím, slibuju.
Běž.
Díky.
Ricky teď odjel?
- Jo. - Vzal s sebou můj burger?
Mám ho objednaný půl hodiny a furt nic.
Promiň, Berte, postarám se o to.
Dám ti dezert na účet podniku.
Tak díky.
Ahoj, Mel, máme v nabídce sumce.
To zní skvěle. Řekneš Jackovi, že tu jsem?
Jdu trochu pozdě.
Není tu. Prý si musí něco zařídit.
Kvůli baru?
Neříkal. Proč? Co je?
Nic, jenom jsme se měli sejít na oběd.
Zkoušelas mu zavolat?
Ne, ale zavolám.
A až se vrátí?
Tak ať mi zavolá.
- Jasně. - Díky.
Burger!
Už se nese, Berte!
Ahoj, Jacku, to jsem já. Jsem v baru kvůli tomu obědu, jak jsme se domlouvali.
Zavolej mi zpátky.
Jestli voláš doktorovi, je na cestách.
Ne, volám Jackovi.
Nebere mi telefon a Kazatel neví, kde je.
To zní jako problém s Charmaine.
- To bych neřekla. - Proč ne?
Musí toho hodně vyřešit, než se dvojčata narodí.
Jo, to je fakt.
Třeba kde budou bydlet.
Jo, ale mně do toho nic není.
Říkám ti, že ta situace je jako nášlapná mina, co brzo bouchne.
To trochu přeháníš.
Dobrý bože.
Na čtení mezi řádky jsi marná.
Takže takhle.
Charmaine se chce stěhovat do Oregonu,
ale nechce to říct Jackovi, dokud se nerozhodne.
Jack to musí zjistit hned, ale já mu to neřeknu.
Musíš to udělat ty.
Tak to počkej.
Ne, já se do Jackových věcí nemám plést,
takže ti oficiálně předávám štafetu.
- Tím, žes mi to řekla, se do toho pleteš. - Podle mě ne.
Dobré ráno, dámy.
Dobré ráno.
Tady.
Muriel slíbila, že to před výletem dokončí,
ale samozřejmě, že ne.
Kde je?
V Seattlu.
Na vinné plavbě.
Hrozně se těšila a koupila si nový šatník.
Kolik obtažených oblečků člověk potřebuje?
Jedny z těch šatů prý mají holá záda, umíte si to představit?
Naštěstí ne.
A kam jel doktor?
Prosím?
Ráno u pekárny říkal, že musí chytit letadlo.
- Na konferenci. - Fakt?
A kam?
Do Seattlu.
To je ale náhoda. Doktor a Muriel v jednom městě.
Ona je na lodi, ne?
Ona říkala, že chce ve městě strávit dva dny, než...
To je fakt.
Ale nemusíš to vykládat do detailu.
Tohle je hezké, že?
Ahoj.
Nechtěla jsem návštěvu.
Ne, já vím.
Ráda bych věděla... jestli je tu Jack.
Zajímavé, a já si myslela, že ho naháním jenom já.
- Tak to přece není. - Dobře.
Klidně si to nalhávej. A ne, není tu.
Počkej. Myslím, že se něco stalo.
Děkuju.
Tak o co jde?
Nemůžu se mu dovolat a nikdo neví, kde je.
Nekomunikující Jack není žádná novinka.
On už je takový.
Ne, tady jde o něco jiného.
Řekl ti o té otravě jídlem v baru?
Ne. Co se stalo?
Calvinův člověk dal něco do salátu
a pár lidí onemocnělo. A Jack řekl, že po něm půjde.
Bojím se, že mu ublíží.
Zavolalas Kazateli nebo šerifovi?
Můžu se plést. Nechci je do toho tahat.
A co budeš dělat?
Chci zajet do pěstírny trávy, ale nepamatuju si cestu.
Hele, to není zrovna bezpečné a už vůbec ne pro tebe.
- Co tím chceš říct? - Žiješ v bublině.
Nejsi zvyklá jednat s takhle ostrými lidmi.
Tři roky jsem pracovala na pohotovosti v centru Los Angeles.
No a co?
Tak jo, v Garberville je jeden bar.
Znám tam někoho, kdo tě může nasměrovat.
Dobře, paráda. Dáš mi číslo na ten bar?
Nemůžeš jen tak někomu zavolat a zeptat se na adresu do pěstírny trávy.
Tak promiň.
Ptát se na adresu do pěstírny je pro mě novinka.
Jo, a přesně proto bys tam vůbec neměla jezdit.
Dobře. Dáš mi adresu do toho baru?
Jedu s tebou.
Ne, nejedeš. Jsi těhotná.
Přesně. S Jackovými dětmi.
Jasné?
Pokud mu něco hrozí, tak je to i moje věc.
Dobře. Ale ke Calvinovi nejedeš.
Prostě mě odvez do baru.
Sama s Beou stejně nepohneš.
- Kdo je Bea? - Majitelka.
Pracovala jsem tam na střední.
Tys na střední dělala v baru?
Jo, dělala.
Vidíš zas tu svoji bublinu?
Pojďme najít Jacka.
- Vezmi si svý auto. - Říkal jsem, že ho má Sean.
Do mýho se Spencerovy krámy nevejdou.
Vezmem, co se vejde, a zbytek spálíme.
Bezvadnej nápad...
zapálit táborák ani ne míli od pěstírny.
Ježíši.
Spencere.
C TO VÍ. ZMIZ.
Vole, musím se vychcat.
Jo.
Kde je sakra Spencer?
Jacku...
Pročs to udělal?
- Líp ho strčíme do auta. - Mohls ho nechat jít.
Calvin s ním bude chtít hodit řeč.
Kristepane!
Dělej. Pomoz mi ho strčit do auta.
Chtěla jsem ti říct, že Chloe už začala chodit.
A držela se...
Mel je pryč? Jo.
- Takže vstala... - Pojď.
Dobře.
Počkej.
Hope.
Co?
Tohle mi není příjemné. Vždyť špehuješ.
Účel světí prostředky.
Snad si nemyslíš, že spolu doktor s Muriel něco mají, ne?
- Jasně že ne. To by Vernon neudělal. - Tak co tu děláme?
Nemůžu být s někým, kdo mi něco tají.
Z té představy šílím,
a Vernon rozhodně dělá něco, o čem nechce, abych věděla.
- Proto se chováš jako blázen. - Vždyť mě znáš.
- Co tu dělám já? - Jsi můj svědek.
Jeho hlasová schránka.
Fajn. Co chceš dělat? Co...
Zavolám si do hlasovky.
Tohle je totální narušení soukromí. Určitě je to nelegální.
Ženy volají do manželových hlasovek
od doby, co hlasovky vznikly.
Já Bucka neodposlouchávala.
Sorry, nemůžeme být všichni svatí.
Máš pravdu. Nic tam není.
Já říkala, ať se nebojíš.
Tak vypadneme, jo?
Mám špatný pocit.
Náš sommelier vám s výběrem rád pomůže, pane.
Jen jsem se díval. Má společnost přinese láhev.
Dobře, pane.
Pardon, že jdu pozdě.
Má sice šroubovací víčko, ale bylo drahé.
Děkuju.
Tak. Na chvíli jsem se bál, že nepřijdeš.
Ale vůbec ne.
Nevěděla jsem, co na sebe.
Ještě nikdy jsem nic takového nedělala.
Jsem ráda, že to vyšlo.
Já taky.
Připijeme si?
Na co?
Co třeba na nové začátky a zářnou a šťastnou budoucnost?
To se mi líbí.
- Ahoj. - Ahoj.
Promiň, že jsem tě sem zatáhla.
Ne, to nic.
Jsem radši tady než v práci.
Tak co ten hluk?
Dobře.
Zdálo se mi, že slyším něco za oknem.
Asi to byla jen veverka.
Nebo vítr.
Jestli chceš zůstat, udělám ti grilovaný sýr.
Ne, do hodiny musím být zpátky na baru.
No a? Přežijou to bez tebe.
Ne, Kazatel mi dovolil odejít a já ho v tom nechci nechat.
No tak.
Zůstaň aspoň ještě chviličku.
Proč to tak chceš?
Můžeme se poflakovat.
Řekni mi pravý důvod a zavolám Kazateli a směnu zruším.
Fajn.
Nerada bývám doma sama.
Moji rodiče kvůli práci cestovali.
A bydlela u nás chůva.
Nejsem zvyklá být sama.
Škoda, že s tebou rodiče nebyli.
I doma byli ve vlastním světě. Ale to je jedno.
Každopádně, zůstaneš se mnou?
Jo, pokud mě tu chceš.
Musím říct, že mě to nepřekvapuje.
Jack odhodlaný pomstít se Calvinovi,
ani ho nenapadne, že kdyby se mu něco stalo,
co bude se mnou a dětmi.
Jack to asi vidí tak, že pokud to s Calvinem vyřídí,
tak vás tím všechny ochrání.
Ne. Jack zuří, protože ublížili tobě.
- O mě tu nejde. - Ale jde.
Calvin mu otrávil zákazníky.
Myslím, že je to trochu osobnější.
Právě proto zvažuju všechny možnosti.
Všechny možnosti?
Musím to zařídit tak,
abych své rodině zajistila bezpečí.
To chce Jack taky.
Má teta a strýc mě s dvojčaty pozvali, abych s nimi bydlela v Portlandu.
Co na to říká Jack?
Neví to.
Charmaine, jestli děti odvezeš, zlomíš tím Jackovi srdce.
On mi láme srdce každý den.
To přece není to samé.
A upřít mu rozhodnutí, kde budou jeho děti žít, je prostě kruté.
Víš co? Já jsem tu ta zranitelná, ne Jack.
Když zůstanu v Clear River a on se rozhodne odejít
nebo mě přestane podporovat, tak já jsem v háji.
To by Jack svým dětem nikdy neudělal.
Já nejsem bohatá jako ty.
Nemůžu si takovou důvěru dovolit.
Já nejsem bohatá.
Jasně.
Jezdíš si v BMW a byla jsi vdaná za doktora.
- Šerife. - Ahoj, Kazateli.
Mám tu jablečný koláč.
Můj kryptonit.
Řekl ti Howard, že jsem se zastavil?
Jo, promiň, že jsem nezavolal.
Chci se zeptat na tu espézetku, cos před měsícem nahlásil.
Jo, co je s ní?
To auto asi ujelo od té nehody v Shelter Cove.
Mohl by ses stavit s popisem řidiče?
Jo, určitě.
Dobře.
Howard říkal, že jste našli opuštěné auto?
Jo, registrované na nějakého Wese Logana,
důležitého detektiva z Floridy.
Původně byl pohřešovaný,
ale teď je na něj vydaný zatykač.
- Páni. - Jo.
Úplatky, vydírání, napadení.
Nahlásil to jeho parťák.
A co se bude dít?
Na žádné stíhání nemáme zdroje,
takže pokud na sebe neupozorní sám, nemůžeme nic moc dělat.
Koláč máš na účet podniku.
Díky.
- Jsem ráda, že jsi zpátky v práci. - Jo, já taky.
Tak jak to s tou otravou jídlem dopadlo?
Měla jsi pravdu.
Jeden náš číšník to dělal schválně.
Podrobnosti neznám, ale Jack to řeší.
Páni.
Já bych zešílela, nemít kuchyň pod kontrolou.
- Je to Jackův bar. - V mém světě vládne šéfkuchař.
- Jsme jako parťáci. - Mezi jako a doopravdy je rozdíl.
Každopádně, můj bývalý mentor otevírá v San Franciscu novou restauraci,
a na základě mého doporučení tě chce najmout.
To myslíš vážně?
Kdo je šéfkuchař?
- Paul Papile. - Papile?
No páni!
Musel bys začít na lince, ale šel bys nahoru.
Věř mi. Je to životní příležitost.
A v čem je háček?
Jestli to chceš, musíš to podepsat do 24 hodin.
To je ono.
Následovat svého chlapa do průšvihu,
do kterého se dostal s Calvinem, je příšerný nápad.
Není to můj chlap.
Jen se o něj bojíme.
Calvinovi chlapi jsou ozbrojení a nebezpeční.
To snad víte, ne?
Prý pro něj pracuje tvůj bratr.
Jo. Davy byl hodný kluk, dokud se nezapletl s tím hajzlem.
Pomoz nám.
Třeba to pomůže tvému bratru.
A možná i jiným bratrům.
Potřebujeme nasměrovat do tábora.
Víte, že jestli Calvin zjistí, že to víte ode mě,
tak mého bratra zabije?
Nikomu to neřekneme? Mel?
Nikomu.
- Tak. - Děkuju.
Díky.
Tak jo, jdeme.
Podívej, koho jsme našli okounět u Spencerova přívěsu.
Kde je?
Je mrtvý?
To bych nikdy neudělal.
Že jo, Brady?
Co jsi udělal?
Co jsem musel.
Měl bych ti vyjádřit upřímnou soustrast.
Nemáš tušení, co jsi rozpoutal.
Poslouchej mě, Jacku.
Dneska tě pustím.
Ale až příště strčíš nos do mých věcí, vlezeš mi na pozemek
nebo budeš mluvit s mými lidmi, nastane tvoje poslední hodinka.
Tohle není konec.
Proč jsi ho pustil?
Ty prostě nemyslíš dopředu, Jimmy.
Já? Být po mém, poslal bych mu kulku mezi oči.
Hele, Jack nic nemá, jo? Nemá ani svědka.
Vražda by přinesla trable.
Jack Sheridan je mi ukradenej,
ale musíme si promluvit o byznysu.
Sami.
Počkám venku, šéfe.
- Fakt na to musím odpovídat? - Ano.
Tak asi mexický tuřín.
Prosím? To je tvoje oblíbená zelenina?
Jo, je křupavý a chutí nic nepřipomíná. Nesnáším kašovité jídlo.
Hnus. Dobře, další otázka.
Kdybys do smrti mohl jíst jen jedno jídlo,
co by to bylo?
Jak si mám vybrat jedno?
Je to včetně pití a dobrot jako...
Panebože, nejsi na zkoušce, prostě něco vyber.
Tak asi hamburger.
Chytrá volba.
Máš tam bílkoviny, sacharidy i zeleninu.
Díky.
Pořád nechápu, jak tyhle otázky zjistí,
kolik budu mít dětí?
Nevím, ale je to intuitivní.
V každém kvízu mi vždycky vyjde stejná Disney princezna.
- Jasně. Která? - Mulan.
Jo, tak to sedí.
Vyšlo ti, že budeš mít čtyři děti.
Nefunguje to.
A já budu mít tři, takže sedm.
- To už mě děsíš. - Já vím. Jsi rozkošný!
Jo. To ti vrátím!
V šuplíku mám kondom.
- Fakt? - Jo. A beru prášky.
Díky, žes mi pomohla s tou adresou.
Ozvi se mi, jestli ho najdeš.
Charmaine.
Jsi v pořádku?
Jo.
Já...
začínám si myslet, že možná bude lepší,
když s Jackem nebudeme spolu.
Vážně?
Myslela jsem si, že když spolu budeme dost dlouho chodit,
tak se do mě možná časem zamiluje.
Ale možná taky ne...
a pak skončím vdaná s chlapem, co mě nechce. Takže...
Zasloužíš si být šťastná.
Já vím.
Ještě jedna věc. Prostě...
Slíbíš mi, že Jackovi řekneš o Oregonu?
Kdyby to bylo naopak, taky bys to chtěla vědět.
Jo.
Promluvím s ním. Ale sama mu nic neříkej, jo?
- Jo, slibuju. - Dobře.
Ahoj.
Ahoj, Kazateli.
To byla krása.
Líbilo se ti to... že jo?
Jo.
Myslela jsem, že se budu cítit jinak, ale cítím se stejně...
ale mám žízeň.
Chceš se napít?
Jo, a vezmi z kuchyně i nějaké křupky.
Dobře. Hned jsem zpátky.
Co tvoje teta?
Ta se vrátí až za pár hodin. Má problém v pekárně.
Dobře.
Chceš pomerančový džus, nebo mlíko?
- Džus. - Je tu limonáda.
Limonádu.
Jasně.
Co si k čertu myslíš, že tu děláš, panáčku?
JACKŮV BAR – OTEVŘENO
JAMIE POŘÁD PŘEMÝŠLÍŠ?
Vážím si toho.
Co se děje?
Ahoj, zlato.
Vyspala ses dobře?
Zlato?
Kolik jsi měl skotské?
Žádnou, ale za chviličku
si dáme skleničku nejlepšího šumivého vína,
jaké je ve státě Washingtonu k mání.
Musíme si něco vyříkat.
Ne, nejdřív musím...
říct já něco tobě.
Někde jsem slyšel, že lidé...
si věci doopravdy neuvědomí,
dokud je šestkrát nebo sedmkrát neuslyší.
To si beru k srdci
a jsem připravený ti pořád...
a pořád dokola opakovat...
že jsem tě miloval
od prvního dne, co jsem tě potkal.
A že budu až do své smrti jen tvůj.
Hope McCreaová.
Staneš se mou ženou...
ještě jednou?
Tohle musíš slyšet.
Ahoj, tady Muriel. Poslyš.
Sejdeme se ve dvě odpoledne v hotelu Tidewater. Přinesu víno.
Čauky.
Ty sis poslechla moji hlasovku?
Hope.
Hope, počkej.
Do prdele, Jacku.
Ježíši!
- Nemohlas dát vědět? - Děláš si srandu?
Protože ses na mě dneska vybodl u oběda a nebral jsi mi telefon,
tak jsem tě všude hledala.
Našla jsem tě jen proto, že zavolal Kazatel.
Promiň, já...
Něco mi do toho vlezlo a na ten oběd jsem zapomněl.
Zapomněls?
Spencer je mrtvý.
Jak to víš?
Byl jsem v pěstírně.
Calvin přiměl Bradyho...
se ho zbavit.
Jacku...
Není to tvoje vina.
Spencer chtěl proti Calvinovi svědčit.
- K ničemu jsi ho nenutil. - Bál se, ale já na něj tlačil.
Hele, já nevím, jestli někdo může člověka přinutit udělat něco, co nechce,
ale vím, jaké to je, když se cítíš zodpovědný za něčí smrt.
To není totéž co ztratit pacienta.
Když jsme se Markem vybourali, hádali jsme se.
Chtěl skončit s léčbou neplodnosti, ale já nechtěla.
Byla jsem vzteklá, nechtěla jsem přestat. Chápeš?
Myslela jsem, že když na něj budu tlačit, rozmyslí si to.
Ale kdybych prostě zmlkla, tak by...
tak by se věnoval řízení.
Ta vina...
cítím ji pořád a všude.
Já to chápu, Jacku.
Ale sám jsi řekl,
že to není důvod od sebe všechny odhánět.
Já tě neodháním.
Já svoje city dávám najevo naprosto otevřeně.
O tom nemluvím. Mluvím o dnešku.
Když jsem tě nenašla, myslela jsem, že se ti něco stalo.
Skoro jsem nemohla dýchat.
Já to tak měl, když jsi odjela do LA.
A nejhorší bylo, že když jsi byla pryč,
došlo mi, že bez tebe nechci žít.
Jacku.
Mel, to nic.
Nic mi nedlužíš.
Počkej.
Mel, to nemusíš.
Ale musím.
Jacku, chci, abys věděl...
že tě miluju.
Miluju tě.
Miluju, jak mě umíš rozesmát,
dokonce i když nechci.
Miluju, jak víc posloucháš, než sám mluvíš.
Miluju, jak jsi chtěl být jenom přítel.
Miluju, žes mi postavil domov.
Miluju se vedle tebe probouzet.
Cítím se v bezpečí...
dokonce i když tam nejsi.
Mrzí mě, že jsem tě odháněla. Ale...
Chtěla jsem chránit své srdce, abych si neublížila,
ale představa, že nebudeme spolu,
mě tak bolí...
Nemůžu...