Du er Chloes mor.
Du sagde, hun ikke spiste. Jeg tænkte, jeg kunne hjælpe.
-Undskyld. -Du godeste.
Jeg må afsted.
Hør her. Jeg har ringet til socialforvaltningen.
Hvad skal det betyde?
De tager myndighed over Chloe i morgen.
Hej, Lilly.
Hvad har du nu gjort?
Lilly er Chloes mor.
-Har du beviser? -Jeg har lige set hende amme babyen.
Du aner ikke, hvad du taler om.
Mener du virkelig det?
Modsat jer byfolk drager vi ikke forhastede konklusioner.
Virkelig? Okay.
Du havde allerede dømt mig, før jeg begyndte at arbejde her.
Nej. Det var min professionelle intuition.
Okay. Men Lilly har lige indrømmet, at hun er Chloes mor.
Så måske er din intuition lige så forældet som dit kontor.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kom i seng igen.
Jeg skal på arbejde.
Jeg gør det umagen værd.
Jeg er allerede sent på den.
Kan Preacher ikke åbne baren?
Jeg skal bare lige se til dem.
Jeg har første klient i salonen klokken ni.
Du kan få morgenmad på sengen.
Jeg må afsted.
Okay.
-Næste fredag... -Ja.
...tænkte jeg, at vi kunne sove hos dig efter aftensmaden.
Det er vores 2-års jubilæum.
Men...
Jeg troede ikke, vi holdt jubilæer.
Tja...
...måske burde vi.
Det kunne være rart.
Det er rart...
...som det er nu.
-Hun er utilregnelig. -Du kan ikke fyre Mel.
-Hun brød protokollen. -Det er ikke militæret.
Det er min biks, og jeg kører den, som jeg...
Sikke et rod, du har lavet.
Loven siger, at vi skal rapportere efterladte børn. Jeg traf det rette valg.
-Du skal ikke belære mig. -Jeg belærer dig ikke.
Jeg minder dig om din ed og pligt som læge.
Okay. Tilbage til jeres ringhjørner.
Hun startede.
Én ting ad gangen.
Ingen må vide, at Lilly er Chloes mor.
Hun har ikke brug for, at folk i byen spreder sladder om hende.
Enig.
Vi må tale med Lilly, inden socialforvaltningen kommer.
Jeg så til hende i morges.
Og?
Jeg kom ikke engang ind.
Det er ikke den Lilly, jeg kender.
At blive gravid i hendes alder og efterlade sit barn.
Der er noget galt med hende.
Hun må have fødselsdepression.
Nej. Lilly har aldrig været deprimeret.
Hun er ikke bare nedtrykt.
Det er en alvorlig tilstand, som kan ske efter fødsel,
og det kan komme uden varsel.
Hvad skal vi gøre med Chloe?
Jeg har talt med socialforvaltningen.
Det ser ud til, at Chloe bliver placeret hos en midlertidig plejefamilie,
så hun vil få plejeforældre,
der knytter bånd til hende og kan forsøge at ophæve Lillys forældremyndighed.
Når Chloe først er i systemet, er det svært at få hende tilbage.
-Hvor meget tid har vi? -Ikke meget.
Socialforvaltningen kommer i eftermiddag,
og hvis Lilly ikke samarbejder, kan vi få et problem.
Hun har voksne børn. Måske kan en af dem tage Chloe.
Det kaldes vist slægtspleje. Det kunne fungere.
Før hun smed mig ud, sagde hun, at hun ikke ville involvere familien.
Har hun en mand?
Han døde for et halvt år siden.
Så hun er isoleret med begrænset socialt netværk.
Det er ikke ideelt for en, der har depression.
-Jeg kan tale med hende. -Du har vist gjort nok.
Jeg hører ingen forslag fra dig.
-Jeg... -Jeg kan melde mig til at passe Chloe.
Indtil Lilly får det bedre.
Man bliver tjekket, hvis man ikke er i familie,
og det kan tage uger eller måneder.
Der må være nogen.
De eneste, der ikke skal tjekkes er autoriserede sundhedstjenesteydere,
og jeg ved intet om babyer.
Men jeg kender en vidunderlig sundhedstjenesteyder.
Jeg ser lige til Chloe.
Hvad gjorde du det for?
Du må genansætte Mel hurtigst muligt.
-Ikke tale om. -Hvorfor ikke?
Fordi hun undsagde dig?
Hun skal hjælpe dig med Lilly, og kun hun kan passe Chloe.
Det var hende, der sagde op.
Jeg foreslår, at du finder en anden løsning.
Hvis du afviser Mels hjælp, og Lilly mister babyen,
vil jeg bebrejde dig.
Hope, rolig...
Hope, lad nu...
Jack, hvad har væggen gjort dig?
Ikke noget.
Er du okay?
Jeg er okay. Vi må bare komme videre.
-Hvorfor så travlt? -Vi skal have Mel til at blive.
Vi?
Virgin River har brug for hende. Doc bliver ikke yngre.
Hun er den lækreste læge, jeg har set.
Hun er sygeplejerske, og du skal vise lidt respekt.
Vindueskarmen er stadig skæv.
Jeg har hørt, du fandt en baby foran Docs dør.
Nå, har du det?
Hvor har du hørt det?
Min bedstemor. Hun talte med en fra skolerådet.
-Sladder spredes hurtigt her. -Ja.
Jeg blev udsat for en prædiken om, at man skal være en gentleman.
Din bedstemor har en pointe. Du skal ikke rode dig ud i noget.
-Lad os snakke om den lækre læge igen. -Hvad var det nu med respekt?
Undskyld. Med al respekt så er hun ekstremt...
Okay.
Jeg går tilbage til baren.
-Jeg har styr på det. -Fint.
Hej.
Du ser alvorlig ud.
Og du ser svedig ud.
Jeg har hjulpet en ven.
-Hvor er Chloe? -Paige meldte sig til at passe hende.
Spiser hun?
Nej. Hun hader flasken, og hun spiser ikke nok til at holde vægten,
så hun er sulten og gnaven.
Og hvordan har du det?
Du må være udmattet med både Chloe og arbejdet.
Intet arbejde i dag, for jeg blev fyret i går.
Hvorfor?
Han nægtede at ringe til socialforvaltningen, så det gjorde jeg.
Bare så du ved det, så er jeg helt på din side.
Tak.
-Skal jeg tale med Doc for dig? -Nej. Det er mit problem.
Men tak for at spørge.
Selvfølgelig.
Har du spist?
-Jeg er ikke sulten. -Du er nødt til at spise.
Jeg skal hente Chloe hos Paige, så...
Lad mig lave noget mad, du kan få med. Lidt frisk luft er godt for jeres appetit.
Frisk luft.
-Hvor er der frisk luft? -Det får du at se.
Jeg har ikke lyst til overraskelser i dag.
Jeg henter dig og Chloe om en time.
Kom nu. Det er gode sager.
Ja, det er det.
Bare lidt mere.
Kom nu.
Bare lidt mere.
Lidt mere, skat.
Et øjeblik. Hvor er min epidural?
-Du ville ikke have nogen. -Jeg har skiftet mening.
Du ved godt, at det er for sent nu.
Hvad?
Har du prøvet at føde?
-Giv mig noget smertestillende. -Du ville have en naturlig fødsel.
-Glem det naturlige. Kom nu. -Det er for sent.
Babyens hoved viser sig.
Vi må gøre det på gammeldags vis.
-Vi? -Du. Du er fantastisk. Okay?
Nej, jeg er ikke. Jeg klemmer en vandmelon ud uden stoffer.
Okay. Hør på mig.
-Det er din skyld. -Og jeg er meget ked af det, okay?
Mor, et sidste skub.
Klar?
Du kan godt, Mel.
Du ringede ikke tilbage.
Jeg var bekymret.
Jeg er okay.
Du lyder stresset.
Du burde tage hjem.
Der var en komplikation med babyen, og jeg overvejer at blive midlertidig værge.
Plejemor?
-Ja. -Det er en skrækkelig idé.
Du siger tingene ligeud.
Jeg mener det.
En plejebaby vil være en stor fejl på dette tidspunkt.
Og hvad er det for et tidspunkt?
-Du tænker ikke klart. -Du ved ikke, hvad jeg tænker.
Nej, men jeg ved, at en baby ikke er løsningen.
Det er...
Kun jeg kan holde hende i Virgin River.
Det er ikke dit ansvar, okay? Du skal passe på dig selv.
Du forstår det ikke.
Mel, jeg var der med dig. Fra start til slut.
Jeg hjalp dig med at redde stumperne. Husker du?
Ja.
Du minder mig jo hele tiden om, hvor knust jeg er.
-Det er ikke det, jeg siger. -Jo, det er. Du kan bare ikke se det.
Du er på min side, ikke?
Jo.
Søde skat.
Hej.
Jeg troede ikke, Preacher lod dig være her,
siden den store oliebrand i 2012.
Det er jordnøddesmør og marmelade.
Jeg troede, at du var mere til roastbeef.
Jeg tager Mel til frokost ved floden.
Jeg krydser fingre, for du skal gerne være modvægt til det rod,
Doc har skabt mellem dem.
-Det hjalp ikke at fyre hende. -Jeg arbejder på sagen.
Vis hende, hvad Virgin River har at byde på.
-Gourmet-jordnøddesmør og marmelade? -Må Gud hjælpe os.
-Jeg har chips og sodavand. -Ud af køkkenet.
Lad mig om maden. Lad mig lave frokosten.
Man kan ikke tage beslutninger, mens man spiser jordnøddesmør.
Citronbåde skal om bag baren.
Hvis de er her, kan gæsterne selv tage dem uden at spørge os hver gang.
Er det klogt, at folk putter deres beskidte hænder
i den samme skål igen og igen.
-Hvad er problemet? Det er bare citroner. -Vi har systemer her.
Og vi ændrer dem ikke,
bare fordi du er for doven til at gøre det ordenligt.
-Hej. -Hvornår skal vi lave pandekager?
Det er lidt sent til det, skat.
Preacher lovede det.
Så snart vi er færdige med denne dessert, så klasker vi nogle pandekager sammen.
-Hvis det er okay med dig? -Ja, hvis det virkelig er okay med dig.
-Det sagde han lige, det var. -Det er det.
-Sådan! -Sådan!
Forresten så begynder jeg på at betale leverandørerne med check.
Så jeg skal vide, om jeg skal udstede dem i dit navn eller bageriets.
Jeg foretrækker kontanter.
Ja, men revisoren har bedt om mere legitime dokumentationer.
Okay. Kan du udstede min ugentlige check til dig selv,
indløse den og så give mig kontanterne?
Jeg er ret sikker på, vores revisor ikke ville kalde det legitimt.
Problemet er, at jeg ikke har en bankkonto.
Det er okay. Jeg kan udstede checkene til bageriet.
Bageriet har heller ikke.
Jeg har aldrig arbejdet med et firma, som ikke har en bankkonto.
Jeg gør bare tingene lidt anderledes.
Okay.
-Vi kan sikkert finde ud af noget. -Kan vi tale om det senere?
Ja. Hvis det er det, du vil.
-Okay. -Okay.
Preacher? Gider du lave en tunsandwich til mig.
Selvfølgelig. Jeg skal bare lige være færdig med Paige først.
Nu vi alle er her.
Har I hørt noget nyt om den efterladte baby?
-Har nogen efterladt deres baby? -Nej, skat.
Jo, de har.
Jeg tror, det må være nogen udefra.
Ingen fra Virgin River ville gøre det.
Man ved aldrig. Folk gør skøre ting i desperation.
Jeg er ligeglad. Det er utilgiveligt.
Jeg skal tilbage på arbejde.
-Kom, Chris. Vi går. -Hvad med pandekagerne?
Det må blive en anden gang, skat.
Tak.
-Tak, Preacher. -Okay.
Vi ses, Connie.
-Jeg er straks tilbage med tunsandwichen. -Tak, søde.
Kommer du lidt ekstra ost i?
Okay.
Tak.
Hope.
-Hvordan gik det? -Det her skal nok virke.
Tak.
Hold Mel i byen, så er vi kvit.
Jeg vil gøre mit bedste.
Hvordan går det med babyen? Har I fundet moren?
Stadig intet nyt.
Ingen ledetråde? Virkelig?
Jeg tænker, det må være en af potdyrkerne.
-Hvorfor tror du det? -Man kan ikke skjule en graviditet.
Hvis det var nogen af os, ville vi have hørt om det.
Jeg ringer til Mary Ellen igen.
Hendes sladretanter spreder ordet.
Vi må få styr på det her med Lilly.
Connie har fået hele Humboldt County til at lede efter Chloes mor.
Hun er god til at sprede rygter, specielt under dække af næstekærlighed.
Har du talt med Lilly igen?
Ja. Jeg har ikke meget erfaring med fødselsdepressioner,
men jeg kan se, at hun ikke har det godt.
Ved du, hvem der har erfaring?
En jordemor. Bare vi havde sådan en her.
Lige meget hvad, så er det ikke en solomission mere.
Du har brug for hjælp. Og du må bede Mel om det.
Hun respekterer mig ikke.
Hun har sine egne meninger.
Det plejede at være noget, du beundrede.
Hun ser så rolig ud.
Hvad jeg ikke ville give for at være så afslappet.
Så dit rolige ydre er bare skuespil?
Jeg vil mene, det mere er en indøvet vane.
Ja.
Jeg kender det godt.
På skadestuen kan man ikke vise patienterne, at man er stresset.
Vi har endelig fået et kig bag gardinet.
Hvad mener du?
Du ser så rolig ud.
Det vil jeg nu ikke sige.
Du er selvsikker.
Det vil jeg bestemt ikke sige.
Kom nu.
Du flyttede alene til en ny by i midten af ingenting.
Du tager den groveste chef ved hornene.
Det er imponerende.
Er det sådan, du ser mig?
Imponerende?
Ja.
Når nu vi er ærlige, kan jeg ikke tage æren for frokosten.
Det er Hopes værk.
-Hun er overalt, er hun ikke? -Jo.
Hun fortalte mig om Lilly.
Det burde hun ikke have gjort.
Hun er bare bekymret.
Doc burde ikke have fortalt Hope det.
Hope burde ikke have fortalt dig det. Det er brud på tavshedspligten.
Det var ikke sladder. Hun ville hjælpe.
Det er lige meget hvorfor. Hun går stadig over stregen.
Jeg overvejer at blive Chloes midlertidige værge.
-Nåda. -Ja.
Det er hendes eneste chance for at blive i byen.
Det er et stort ansvar.
Det ved jeg.
Jeg havde ingen idé om, hvordan dette job ville være.
Nogle gange er det de bedste jobs.
Synes du?
Ja.
Da jeg meldte mig til marineinfanteriet som 18-årig...
...havde jeg ingen anelse.
Nu er det...
...en del af min DNA.
Tja...
Jeg tror ikke, at Virgin River bliver en del af min DNA.
Aldrig sig aldrig.
Aldrig er nok det mest realistiske.
Så kom tilbage om ti minutter.
Jeg vender tilbage.
Tag jer bare god tid.
Tak.
Vil du holde hende?
Hvad gjorde jeg galt?
Det var for tidlig løsning. Der var ikke noget at gøre.
-Jeg kan ikke trække vejret. -Bare slap af.
Det er okay.
Jeg er her.
-Ind og ud, okay? -Ja.
Vi mistede dig næsten.
Vidste du det?
Lægen reddede dit liv.
Han reddede det forkerte liv.
Det må du ikke sige. Jeg har brug for dig.
Jeg har brug for dig. Vi klarer det sammen.
Jeg vil have min baby.
Ja, skat. Jeg vil også have hende.
Jeg kan ikke.
Du kan, hvis du vil.
Hvad?
Du sagde, du ikke kan. Jeg tror, du kan.
Du kender mig ikke så godt.
Jeg ved, du kæmper for det, du tror på.
Hvis socialforvaltningen tager Chloe, ved jeg, at du vil hjælpe hende og Lilly.
Ved du, hvordan jeg ved det?
Du er kompromisløs, når det kommer til at hjælpe.
Det er okay.
Okay.
Det er okay.
Se lige engang.
Utroligt.
Som jeg sagde...
Aldrig sig aldrig.
Jeg bad dig bare om at spørge.
Hvad sker der?
Doc har noget, han vil sige til dig.
Ikke?
Ja?
Vernon Edwin Mullins, tal.
Det er meget sjældent, jeg står i en situation,
hvor jeg ikke selv kan løse problemet.
Lillys depression er en hård nød at knække.
Jeg taler med hende, hvis det er det, du beder om.
Du kan vel ikke gøre det værre.
Jeg ikke har brug for din accept.
Hvis du havde lyttet,
ville socialforvaltningen ikke hente Lillys baby.
Jeg vil aldrig undskylde for at gøre mit job.
Selvfølgelig ikke. For du forstår ikke, at i Virgin River
er vores job at passe på hinanden.
Ikke kun os selv.
Lad os lige huske, hvorfor vi alle er her.
Vi ønsker alle det bedste for Lilly.
Jack, kan du køre os til Lilly, så...
Doc bliver her og møder socialforvaltningen.
Selvfølgelig. Kom bare.
Du kan få forsædet.
Burde Mel ikke blive? Hun ringede jo.
Vernon, du går mig virkelig på nerverne. Gør nu bare, som du bliver bedt om.
-Jeg kan ikke snakke lige nu. -Jeg er med. Okay?
Du føler dig alene og flov.
Jeg efterlod min baby.
Du har hormonal ubalance.
Det har intet at gøre med, om du er en god mor.
Jeg tror, du har fødselsdepression.
Det kan ændre din opfattelse af virkeligheden.
Men det kan heldigvis behandles.
Nej.
Hun får det bedre med en anden. Et godt menneske.
Du er et godt menneske.
Jeg kan ikke tage mig af hende.
Okay?
Jeg er ikke en ung kvinde mere. Og...
...nu da Buck er væk...
...er gården for meget for mig.
Jeg forstår, at du har det sådan.
Men kan du gøre noget for mig, inden jeg går?
-Åh gud. -Nej.
-Ved hele byen det? -Kun Hope og Jack.
Jeg vil ikke møde dem. De må tænke, at jeg er...
Nej. De tænker, at du har det skidt, og de er bekymrede.
Hvad vil du have, jeg gør?
Brug lidt tid med din datter, hvis du giver hende fra dig.
-Du prøver at snyde mig. -Jeg prøver ikke på at snyde dig.
Men det er din sidste chance for at sige farvel.
Kom bare.
Er der noget galt med tærterne?
Nej.
Nej, slet ikke. Jordbær er faktisk er stort hit.
Jeg...
Jeg har det bare dårligt over...
...alt det med checken.
Det skal du ikke tænke på.
Jeg finder på noget.
Jeg kan måske finde en tredjepart, der kan ordne checkene.
Hvis du er villig til at gå så meget igennem,
så betyder det tydeligvis meget for dig.
Vi kan lade det være, som det er.
Pengemæssigt.
Virkelig? Det vil jeg sætte pris på.
Jeg stoler heller ikke på bankerne.
Min mor sagde altid, at jeg skulle gemme lidt penge under madrassen.
Tak, fordi du forstår.
-Er vi okay? -Selvfølgelig.
Preacher.
Hej, lille fyr.
-Må jeg hjælpe i køkkenet i morgen? -Det bestemmer din mor.
-Så længe han ikke laver ballade. -Det gør jeg ikke, vel, Preacher?
Ballade? Et ekstra par hænder i køkkenet.
Du vil gøre mig en tjeneste.
Du må gerne hjælpe mig lige nu.
Må jeg, mor?
Okay. Men kun et lille stykke tid.
-Ja! -Okay.
Tak.
Okay. Jeg har døren.
Afsted.
På tre.
Tre.
Okay. Kom så, masterchef.
På et tidspunkt er grænsen...
Lilly vil have, jeg skal sidde med dem.
Gå I bare en tur. Giv mig lidt tid.
-Jeg bliver her. -Jack kender stedet.
-Så holder I jer nær. -Vi kan gå rundt her.
Det hjælper ikke Lilly eller andre at stå her og være bekymret.
Afsted.
Vi må hellere gøre det.
Det er en stor gård for Lilly alene.
Det var en skam, da Buck døde. De fleste arbejdere forsvandt,
alle fra byen kom og hjalp, hvor de kunne, men det stoppede hun.
Hun var ikke interesseret i velgørenhed. Så...
Det ødelagde hende, da hun mistede Buck.
Livet er hårdt på en gård.
Ingen af børnene ville blive, og hun ville ikke bede dem om det.
Ja.
Jeg forstår, at man ikke vil bebyrde omgivelserne.
At hjælpe nogen, man elsker, er ikke...
...en pligt.
Det er en mulighed for at vise taknemmelighed.
Ja, men hvis man er den, der har brug for hjælp,
kan det få en til at føle sig svag.
Sandt nok, men...
...der burde familie og venner være der for at hjælpe en på højkant.
Ja. Sådan har jeg ikke set på det før.
Jeg vil bare ikke have, at hun fortryder.
Min søster og jeg havde sådan en, da vi var børn.
Ja?
Ja.
Var I tætte?
Ja. Vi var bedste venner.
Vi er stadig tætte, men det kan føles, som om hun ikke ved, hvem jeg er.
Hvem er du da?
De fleste dage ved jeg ikke, hvem jeg er.
Jeg drømte om at blive dyrlæge.
På en stor gård med masser af børn.
Drømme er en sjov ting.
De kan lige pludselig gå i opfyldelse.
Vi burde gå.
Ja.
Kommer du?
Ja.
Jeg prøvede at få Lilly til at ringe til en af hendes døtre, men hun afslog.
Doc ringede. Han er på vej med damen fra socialforvaltningen.
Skal jeg prøve at tale med Lilly?
Nej, jeg prøver en gang til.
-Her. -Tak, Jack.
Skat.
Du må ud af værelset.
Du lovede mig det.
Da jeg tog afsted i morges.
Du lovede det.
Jeg ville ønske, jeg var død.
Mel.
Sådan har jeg det.
Du vil ikke altid have det sådan.
Jeg kan ikke leve uden hende.
Vi kommer igennem det her.
-Jeg kommer ikke igennem det. -Jo.
Det gør jeg ikke.
Du er stærk.
-Jeg er ikke stærk mere. -Jo, du er. Du er stærk.
Hey.
Det er min baby.
Du kan godt.
Der er ikke mere at sige.
-Lilly... -Nej. Jeg er så træt.
Jeg vil bare være alene.
Jeg mistede min baby.
For et par år siden.
Jeg var så spændt.
Jeg har altid villet være mor.
Men der var en...
...komplikation under fødslen, og hun var dødfødt.
De kunne ikke gøre noget.
Jeg beklager.
Men... hvorfor fortæller du mig det?
Efter hendes død lå jeg plantet i sengen.
Der gik flere dage, før jeg kunne sidde op.
Jeg var så ked af det.
Noget så simpelt som at børste tænder...
...kunne gøre mig hysterisk.
Jeg overvejede at tage mit eget liv.
Men min mand slæbte mig til sidst til lægen,
og hun sagde, at det ikke bare var sorg.
Det var fødselsdepression.
Så du forstår.
Jeg forstår.
Men... med terapi og medicinering
begyndte jeg at være mig selv igen.
Jeg var stadig...
...sønderknust...
...over at have mistet mit barn, men sorgen kontrollerede mig ikke længere.
Det er for sent. De tager hende væk.
Det er ikke for sent.
Jeg er autoriseret sygeplejerske.
Så hvis du vil, kan socialforvaltningen tillade mig at passe Chloe,
indtil du er på højkant.
Så skal hun ikke forlade Virgin River.
Det er for meget.
Du kender mig dårligt nok.
Jeg er lige blevet mindet om
værdien i at acceptere hjælp, når den bliver tilbudt.
Hvad hvis jeg så får det bedre og stadig ikke kan tage mig af hende?
Jeg er sikker på, at hele byen vil elske at hjælpe dig og Chloe.
Bare tænk over det, okay?
De har været der længe.
Bare man kunne mundaflæse.
Hope. Væk.
Hvad mon de siger?
Jeg kan ikke lide at lytte til andres private anliggender.
Du er ikke til megen hjælp.
Hvad talte dig og Lilly om?
Det piner mig at sige det, men jeg er på Docs hold.
Vi bør respektere Lillys privatliv.
Se ikke på mig.
Spændingen slår mig ihjel.
Så heldig er jeg ikke.
Lige meget hvad har Lilly brug for vores støtte.
Hun skal have lægelig hjælp.
Ja, hendes depression skal behandles.
-Jeg sørger for, at hun bliver tilset. -Også mig.
Kommer I lige med mig og Terry?
Sid ned.
Bare sid ned, Doc.
Hej.
Okay.
Lilly og jeg har talt sammen.
Vi har besluttet os for de næste skridt.
Først vil jeg bare sige tak.
Lily, jeg har kendt dig i over 20 år. Vi er familie. Så hjælper man hinanden.
Og det er jeg virkelig taknemmelig for.
Du har været så sød ved mig.
Men jeg kan ikke bede dig om at være Chloes værge.
Vi støtter dig, lige meget hvad du beslutter.
Godt.
Du har inspireret mig til at være stærk, selv da jeg ikke havde det i mig.
Jeg ringede til min datter, Tara.
Og...
Jeg talte med Tara.
Da hun har direkte relation til Lilly, er jeg gået med til slægtspleje.
Hun kan være værge, indtil Lilly kan blive vurderet igen.
Tara kommer i aften for at starte værgemålet.
Vi sørger for, at Lilly får al den hjælp, hun har brug for.
Mel er meget kvalificeret på det område.
I må undskylde mig. Jeg skal ringe til kontoret.
Kan jeg få et øjeblik alene med Mel?
Okay.
Tak.
Lilly.
Tak til jer alle.
Du er villig til at tage en fremmeds barn.
Hvis du er så stærk, så kan jeg godt lave et opkald.
Og Tara lød slet ikke skuffet over mig.
Hun lød overrasket...
...og meget spændt på at møde sin lillesøster.
Det krævede meget mod at ringe.
Jeg skal nok blive her, indtil Tara kommer.
Du får mit nummer, så du kan bare ringe.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke dig.
-Tag ind til Doc i morgen. -Okay.
Så hjælper jeg dig der. Vi finder en terapeut og noget medicin.
En terapeut?
Der er en i Clear River, som er specialist i den slags depression.
Nogen vil være med til festen.
Hej med dig.
Jeg vil gerne beholde navnet Chloe til hende,
hvis det er okay med dig.
-Jeg elsker det. Ja. -Godt.
Når hun er ældre, kan jeg fortælle hende, at hun fik sit navn
fra den sygeplejerske, der hjalp, da jeg ikke kunne.
Hej.
Sådan der.
Utroligt.
-Hvad? -Sig ikke hvad til mig.
Du ved godt hvad.
Jeg har seriøst ingen idé.
Du takker mig ikke engang for at få Mel til at hjælpe dig med Lilly.
Man får ros, når man fortjener det.
-Mel hjalp Lilly af egen fri vilje. -Præcis.
Derfor burde du ansætte hende igen.
Hvor finder du ellers en kvalificeret,
godhjertet sygeplejerske, som kan holde dig ud?
Vi har ikke samme syn på tingene.
Det er måske godt nok.
Vi har alle blinde vinkler.
Det kan være godt, at du har nogen, som kan se dine.
Du er godt nok... Du giver ikke op, gør du?
Jeg skal ingen steder hen.
Okay. Men prøveperioden gælder stadig. Det er stadig min biks.
Og Hope...
Jeg skylder dig en tak.
For hvad?
For at kende mig.
Det er svært at erkende, at jeg...
...er på vej ud.
Du skal ikke kalde dig selv gammel.
Du har været en stædig gammel ged, siden vi mødtes første gang.
Det eneste, der er på vej ud, er denne bil.
Det er på tide, du skrotter hende og får noget fra dette århundrede.
Hope?
Hope!
Er du okay?
Jeg har det ikke så godt.
Træk vejret.
Sådan. Træk vejret.
-Hvad skete der? -Du skal nok klare den.
Jeg passer på dig. Okay?
Ja.
Her er så stille.
Der er mange landmænd her. De går tidligt i seng.
Dyr har ikke fridage.
Ja.
Sikke et par skøre dage.
Ja, det havde jeg ikke forventet.
Hvad sker der, når byen finder ud af, at Lilly er Chloes mor?
Hope kan klare byen.
Så det er alligevel ikke så dumt, at hun ved, hvad alle går og laver.
Når man er Hopes ven, så har hun et hjerte af guld.
Hvordan har du det, nu hvor du er væk fra Chloe?
Jeg er bare...
...glad for, at hun er det rette sted.
Ja.
Og tak for al din hjælp med Chloe og mig selv.
Selvfølgelig.
Hvis du virkelig gerne vil takke mig,
så er der noget, du kan gøre for mig.
Okay? Hvad er det?
Bliv.
Ja.
Vil du nu fortælle mig, at byen har brug for mig?
-Det ville jeg faktisk ikke sige. -Undskyld. Hvad ville du så sige?
-Jeg er blevet vant til, at du er her. -Vant til mig?
Sikke et kompliment.
-Vil du virkelig gå så langt? -Jeg fik ikke talt ud.
Undskyld.
Det, jeg ville sige, var...
...at hvis du tager afsted,
så bliver du savnet.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Sig, du vil tænke over det.
-Jack... -Bare overvej det.
Okay. Jeg tænker over det.
Tak.
Men der er noget andet, jeg har villet spørge dig om.
Okay?
Hvad er det for noget?
Det er jeg ikke klar til at tale om.
Ikke lige nu.
Okay.
Jeg forstår.
Jack.
-Hej. -Hej.
Hej.
Undskyld. Vi har ikke mødtes. Jeg hedder Charmaine.
Jeg er Jacks kæreste.
Undskyld. Jeg hedder Mel.
Hej.
Tekster af: Martin Larsen