Jeg liker navnet Katherine.
-Det er pent. -Ja.
Eller Indiana.
-Til ei jente. -Eller gutt.
Han kan få ditt navn.
Jack junior?
Kanskje JJ.
Det liker jeg.
Vi må også tenke på Mark.
Som navn.
Hvis han vil det.
-Hva gjør Mark her? -Det kan jo være hans barn.
Hei, Jack.
-Hei, kjære. -Hei.
EN NETFLIX-SERIE
Som jeg sa i eposten, er situasjonen unik.
For fem uker siden fikk jeg to embryoer implantert i LA.
Ok.
Jeg visste ikke om jeg kunne bli gravid.
Vi hadde slått opp.
Men så ble vi sammen igjen, og...
Så embryoene...?
De er mine og...
Hennes manns.
Min manns.
Som ikke er deg.
Riktig.
Er mannen din klar over at det gjelder farskap?
Nei. Han døde for over et år siden.
Ja. Vi liker å holde det så komplisert som mulig.
Vi kan bruke en farskapstest vi kaller NIP.
Akkurat. Hva synes du?
Jeg vil ha fokus på deg og at du får et friskt barn.
Det er det viktigste.
Morens og barnets helse er førsteprioritet.
-Som spesialist på risikosvangerskap... -Risiko? Som i...?
Større komplikasjoner før, under eller etter fødsel.
Med Mels fortid med ufruktbarhet og dødfødsel
trenger hun oppfølging og avansert testing....
Du har knapt rørt den herlige frokosten.
Eggene lukter rart.
Nevrologen sa
at smaks- og luktesansen din kunne bli påvirket en stund.
-Ta litt ristet brød. -Hva er poenget?
Orker jeg ikke egg, vil jeg ikke like ristet brød.
Det tar tid å komme seg etter en hjerneskade.
Du har vært hjemme noen dager. Vær grei mot seg selv.
Jeg har null energi. Jeg sitter bare her. Hvor grei kan jeg være?
Ok. Denne stokken er for balansen din.
-Jeg er ikke invalid. -Riktig.
Men propriosepsjonen din er svekket.
Engelsk, takk.
Hjernen din sliter med å vite hvor kroppsdelene dine er.
De er på samme sted som alltid.
Ok. Fin samtale.
Hvor kom hortensiaen fra, Vernon?
Tara kjøpte den før du kom hjem fra sykehuset.
Er Lilly sint på meg?
-Hvorfor spør du om det? -Hun har ikke vært her.
Jeg har ringt to ganger, og hun har ikke ringt tilbake.
Hva syntes du om legen? Jeg likte henne.
Hun er flott. Jeg visste ikke at du var i risikokategorien.
Jeg hadde en dødfødsel, kjære.
Jeg vet det. Jeg forsto det virkelig da hun sa det.
Jeg mener...
Beklager. Men det går bra.
-Hvordan vet du det? -Jeg vet det ikke, men...
Jeg føler meg bare rolig.
Det er som om kroppen vet at dette blir annerledes.
Godt at en av oss synes at alt er under kontroll.
Jeg synes bare at vi må ha troen.
-Er det alt vi trenger? -Ja.
Og mammaklær, for sist ble jeg som en ballong.
Jeg skal spørre Jo om hun har noen igjen.
Hva?
Vi skal jo ikke si noe før etter første trimester.
Det er ikke en regel. Det er bare et valg.
Hvorfor?
Vår situasjon er...
Den er litt komplisert, og det vil komme spørsmål,
så jeg tenkte at vi kunne holde det mellom oss så lenge.
Skal jeg ikke si noe til Joey? Hun er søsteren min. Vi deler alt.
Kan dere vente til etter neste ukes time?
Så jeg får tid til å forstå det.
Det... kan jeg gjøre.
Det var enkelt. Jeg forventet mer krangel.
Du er virkelig avslappet.
Ja.
Du smiler faktisk fra øre til øre.
Vi skal ha barn.
Visst pokker.
-God morgen. -Hei.
Det hjelper hvis du slår den på.
-Ja. -Ja.
Har Hope det bra?
Nei.
Hun husker ikke at jeg sa at Lilly døde.
-Når sa du det? -Da hun var i Sør-Carolina.
Underbevisstheten må ha begravd det.
Hun spurte om Lilly var sint på henne.
Hva sa du?
Jeg fikk panikk. Jeg sa at vi kan snakke om det senere.
-Skal jeg snakke med henne? -Nei, jeg må si det.
Jeg vil ikke ødelegge for rekonvalesensen.
Ja.
Jeg vet ikke. Kanskje vi skal lyve til hun blir bedre.
Nei.
Vær ærlig mot henne.
Hun er avhengig av deg, og hvis hun forstår at du løy,
kan det gjøre henne utrygg.
Du har vel rett.
Hvis du vil dra hjem, dekker jeg for deg.
Takk. Jo Ellen er i huset.
Og jeg vil være her når dr. Hayek kommer.
Tenk at du ansatte ham på telefon.
Faren hans og jeg studerte sammen.
Jeg har kjent Cameron for alltid.
Jeg prøver ikke å være vanskelig. Han var hyggelig på telefonen.
Men jeg var ikke sen på min første dag.
-Jeg er faktisk helt i tide. -Der er han.
Cameron. Vi snakket om deg.
Dr. Hayek, dette er vår sykepleier, Mel Monroe.
Kall meg Cameron. Hyggelig å treffe deg på ordentlig.
-Deg også. -Hvordan var kjøreturen?
Ikke verst. Jeg overnattet i Big Sur. Jeg skulle gjerne bodd der.
Håper du finner deg til rette.
Jeg har ryddet plass til PC-en din her.
-Si fra hvis du trenger noe mer. -Det går fint, takk.
Kan vi snakke litt logistikk når du har kommet på plass?
Høres bra ut. Jeg henter sakene mine.
-Ser frem til å jobbe med deg, Mel. -Ditto.
-Jeg er fornærmet. -Hvorfor?
Da jeg kom hit,
ble jeg siktet på med hagle og bedt om å dra.
Jeg husker det litt annerledes.
Og jeg har forresten fortsatt ikke benkeplass.
-Hva kan jeg gjøre med det? -Jeg må tenke på det.
Jeg trenger bare WiFi-passordet.
Jeg aner ikke.
For alt som har med 21. århundre å gjøre, spør du meg.
Han vet det ikke.
-Ok. -Ja.
Hvilket program bruker dere til planlegging?
Vi er mer et analogt kontor.
Som betyr...?
Du trenger en penn.
-Akkurat. -Ja.
Hvor skal du?
-På jobbintervju. -Kult. Med hvem?
Skal jeg liksom tro at advokaten deres ringte uten at du har sagt noe?
Dere er venner. Kanskje hun vil jobbe sammen.
-Gi deg. -Jeg nevnte deg.
Du er en dårlig løgner.
Jeg visste ikke om du ville.
Hvorfor skulle jeg ikke det?
Med alt som skjedde med Brady, var jeg usikker på om du ble værende.
Hvis jeg flyttet hver gang noen lurte meg,
-hadde jeg bodd i en koffert. -Gjør du ikke det?
-Seriøst? -Unnskyld.
-Prøv hardere neste gang. -Bra. Jeg liker småpraten.
-Som betyr...? -Jeg vil ha deg her en stund.
Hvorfor det?
Kan ikke en bror tilbringe mer tid med søsteren sin?
Jo. Brødre som ikke er deg.
Jeg prøver å endre det.
Jeg setter pris på å bli kjent med deg igjen.
Mener du det? Du sier det ikke bare?
Du er søsteren min. Trengs ikke.
-Jeg vet ikke om du tuller. -Det var selvsagt en spøk.
Men jeg mener det. Seriøst. Jeg er glad i deg.
Det hadde vært fint om du ble værende.
Glad i deg også.
-Gi dem inn. -Selvsagt.
Eggene er uskyldige tilskuere.
-Vil du snakke om det? -Nei.
Jeg er ikke så god på nei. Så kom igjen.
Jeg har ikke hørt noe fra privatetterforskeren.
-Noe dukker opp. -Ja.
Tro meg. Steve er flink. Han ringer når han har noe.
Å tenke på Vince med Christopher gjør meg sprø.
Jeg føler meg hjelpeløs.
Ikke noe fra Paige?
Nei. Sally var min eneste kontakt. Hun jobber med Vince.
Tenk at hun lurte meg.
-Hun må ha blitt betalt. -Ellers ble hun presset.
Rart at du ikke får mer ut av politiet.
De får ikke gjort noe. Vince er Christophers onkel.
Uten Paige ligger han bedre an enn meg.
-Hvem andre vet om Christopher? -Du, Mel, Mike, sheriffen og Connie.
Alle andre tror han er med Paige.
Vi kan offentliggjøre det på nyhetsstasjonen.
Nei. All publisitet vil tvinge Vince dypere i skjul.
Føler han seg anonym, vil han bli uforsiktig.
Da er det lettere å finne ham.
Beklager at jeg ikke var ærlig først.
Jeg skjønner det. Du beskyttet Paige og Christopher.
Men hold meg oppdatert. Kanskje jeg kan gjøre noe.
Hva om Christopher tror at jeg ikke leter?
Han vet at du er glad i ham. Han vet også at du ikke vil slutte å lete.
Jeg hadde tatt ut søpla til slutt.
Hope tar en lur, så jeg ryddet litt, og nå skal jeg hjem.
Jeg kan ikke takke deg nok for alt du har gjort.
Det trengs flere.
Hvordan var besøket?
Jeg håpet at hun var sitt gamle jeg.
Vi spilte tre runder gin. Hun prøvde ikke å jukse.
Det er greia med hjerneskader.
Det er vanlig med hukommelsestap, utmattelse og hodepine.
Det påvirker personligheten.
-Hva sier legene? -Vent og se.
Ok.
Hva skjedde med den unge mannen? Denny et eller annet?
Jeg vet ikke hvem det er.
-Fikk du ikke beskjeden? -Jeg må ha oversett den.
Da dere var på sykehuset, sjekket en ung mann inn på B&B-en
og sa at han lette etter bestefaren, Vernon Mullins.
Jeg kan ikke være bestefar. Jeg har aldri fått barn.
Det var det jeg trodde, men han virket så sikker.
-Vi sees senere. -Vi sees.
-Hei. -Hei!
-Hei, Lizzie! -Hei.
Hva har du der?
Jeg lagde potetsuppe og maiskaker til dere.
Takk. Så søtt.
Jeg skulle gjerne hjulpet til mer.
Dette er nok. Og du har en venn i byen.
Parker? Han dro sist uke.
Jeg kunne ha blitt med, men bestemte meg for å være alene.
Bra for deg.
Og hvis du har tid, er Hopes roser på dødsleiet.
Jeg har vannet dem, men jeg tror de trenger gjødsel.
-Jeg kan gjerne luke litt. -Herlig.
Du finner alt du trenger i skjulet.
Jeg må innom klinikken.
-Kan du holde øye med Hope? -Ja.
Takk.
Jeg visste ikke at du var gartner.
Det er jeg ikke. Men jeg kan google.
Hei.
-Du ser bra ut. -Takk.
-Jeg var på jobbintervju. -Gikk det bra?
-Hun tilbød meg jobben, så ja. -Så flott. Gratulerer.
Jeg må bli der et år. Jeg vet ikke om jeg tar den.
Beklager det med Brady, Brie.
Han sa at jeg var ute etter ham, men det er jobben.
Det går bra. Jeg klandrer deg ikke.
Jeg vet hvordan det føles å bli lurt av noen.
Skjøt en av eksene dine broren din?
Nei.
Hvis du vil henge
og bare prate litt, så er jeg her.
Skulle du ikke til LA?
Jo, men sheriffen ba meg bli. Så da blir jeg her.
-Hva fikk deg til å bli? -Jeg liker meg her. Ren luft.
Folk er snille med hverandre. Det er vakkert.
-Beklager. -Nei da.
-Ta den. -Beklager.
Vi sees. Ha det.
Kom igjen. Jeg er åpen.
Nei.
Ta den jævelen.
-Du ser jævlig ut. -Jimmy.
Jeg hørte du var her.
-Fra politivennene dine? -De er ikke det.
Du har ikke mange venner her. Mange ble tatt i raidet.
De skylder på deg.
Jeg var ikke involvert, Jimmy.
Hadde du tatt deg av Spencer slik du skulle,
hadde ikke FBI slått til.
-Har du et poeng? -Nei.
Null poeng.
Kjenner du ham?
På en måte.
-Han er psykopat. -Det er mange av dem her.
Jimmy er en liten dritt. Han gjør ingenting.
Du er i mindretall.
-Mel. -Hei.
Folk lurer.
Er den nye legen så søt som de sier?
Hvem er de?
Selma Linton sa at han hadde et blendende smil.
Marge Cooper sier at han er kjekk.
Marilyn Brown sa fus.
Latterlig. Marilyn er jo gift.
Har Cameron ei kone, da?
-Jeg tror ikke det. -Har hvem ei kone?
Doc ansatte en kjekk lege til å jobbe på klinikken
så han kan være mer med Hope.
Det er på tide med litt konkurranse.
Jeg visste ikke at jeg manglet konkurranse.
Jeg sier bare at du må være på vakt.
Akkurat.
-Kan du hjelpe meg med lunsj? -Ja. Jeg har noe å vise deg.
Unnskyld meg. Jeg må tilbake på jobb.
Jeg var innom Kings Pharmacy etter å ha sluppet deg av.
Jeg kjøpte noen vitaminer. Veldig viktig.
Noen bøker om høyrisikograviditet. Blodtrykksmåler. Til deg.
Og FT 300 Fostermåler.
Etter tolv uker kan vi høre på barnets hjerte når vi vil.
-Kult, hva? Og se her. -Jack...
Vi må se på dette stedet.
Fetal Maternal Center er en av de beste
nyfødtavdelingene i landet.
Det er en prestisjeklinikk.
Så søtt, Jack.
Takk for at du kjøpte det og at du sjekker klinikker, men...
Men hva da?
Det er greit at du er stresset på grunn av svangerskapet.
-Vi kan snakke om det. -Det vil jeg gjerne.
Jeg gjør bare leksene mine.
-Ok. -Vi klarer dette.
-Ja. -Ok?
Ja.
-Hva? -Jeg liker bare å se på deg.
-Har jeg sagt hvor vakker du er? -Ikke siden i morges.
-Det må vi få orden på. -Ja.
La meg si det mer.
Hva gjør du med Amy?
Jeg sa til Doc at jeg skulle gjødsle rosene og luke. Hvem er Amy?
Henne.
-Jeg visste ikke at hun het noe. -De gjør det.
Josephine, Meg, Beth.
Er det søstrene fra Little Women?
Endelig noen som skjønner det.
Skal jeg hente noe til deg?
Jeg vil ha skyss til Lilly.
Jeg ringer Tara og hører om hun er hjemme.
-Nei, jeg vil til Lilly. -På gravlunden?
Hvorfor det?
Det er der Lilly er.
Hva snakker du om? Hva har skjedd med Lilly?
Ingenting. Det går bra.
La meg vaske hendene, så finner vi ut av det.
Doc Mullins her.
Det er Lizzie. Du må komme hjem.
Hva har skjedd, Lizzie? Har Hope det bra?
Hun ville til Lilly, og jeg nevnte gravlunden,
for jeg trodde hun visste om Lilly. Jeg fikk panikk
og sa at Lilly lever.
Rolig nå. Ikke bli stresset. Jeg kommer straks.
Hva skal jeg si til Hope?
Si at Vernon kommer,
og at han skal kjøre henne.
Hei.
Jeg tok med lunsj.
Takk.
Vi har ikke tid til å spise. Er det alltid slik?
-Med venterommet fullt av kvinner? -Ja.
Nei, de vil bare treffe deg.
Profesjonelt sett.
Nei. Privat.
Hvorfor?
Fordi du er ny, ung og pen.
Jeg har vært her under en dag.
Slik ble Virgin River forklart for meg:
Internett er tregt, men rykter går fort.
-Jeg er rykter. -Spis lunsjen din,
så skal jeg finne ut av om de trenger legehjelp.
Nei da. Spis lunsjen din.
De vil treffe meg, og jeg vil ikke skuffe noen.
Ok.
Jo. Hei.
Du har unngått meg i en uke. Hva skjer?
Jeg la igjen en beskjed.
Jeg hører det på stemmen din.
Er det Jack? Er du syk?
-Nei, det går bra. -Nei. Jeg merker det.
Må jeg komme opp dit?
Selvsagt ikke. Ikke vær latterlig.
Si hva som er galt.
Jeg kan ikke.
Vær så snill, Mel. Du skremmer meg.
Jeg er gravid.
-Er du gravid? -Ja, jeg er gravid.
Og jeg vet ikke hvem faren er.
Er det mulig?
Som du foreslo, da jeg var i LA,
tok jeg en runde med IVF,
og da jeg kom tilbake og ble sammen med Jack igjen...
Vel, uansett hvordan det skjedde, så er det utrolig, Mel.
Ja, ikke sant?
-Ja. -Ja.
Hvordan føler du deg?
Jeg vet ikke. Jeg tror jeg er i sjokk.
Jeg trodde jo ikke at jeg kunne bli gravid igjen,
og alt er galskap med Jack og IVF og...
Ingen fortjener det mer enn deg.
Du har jo ønsket deg barn så lenge.
Ja.
Tenk at det endelig skjer.
Hei. Hva skjer?
Jeg traff Brie rett etter intervjuet.
Hun fikk visst et tilbud.
-Bra for henne. -Ja.
Snakket dere om annet enn jobb?
Om jeg ba henne ut?
-Ja. -Og?
Jeg sa at jeg var her hvis hun ville henge.
Var det det beste du hadde? "Jeg er her"?
Jeg vet ikke hva det er. Jeg har ikke peil sammen med henne.
Det trenger du ikke. Bare vær deg selv.
-Ja. -Vær så god.
Takk.
Noe nytt om Brady?
Han ba om kausjon, men rettssalene er fullbooket.
Han slipper ikke ut så fort.
Hva er kausjonen?
Fem hundre tusen.
Det er dyrt.
Fordi han skjøt deg og etterlot deg døende.
Hva?
Ikke si at du tviler.
Brady er Brady. Men han er ikke dum.
Han kjørte rundt med våpen. Det gir ikke mening.
Våpenet stemte, Jack.
-Det er noe som ikke stemmer. -Ja, for du er ålreit,
og et slikt svik... Du forstår det ikke.
Kanskje.
-Hva skjedde etter at vi la på? -Hun ville legge seg nedpå.
-Sa hun noe mer om Lilly? -Hun sa bare at hun var sliten.
Er det ikke rart?
Jeg er så lei for det. Jeg skremte henne skikkelig.
Nei, ikke si det. Du gjorde det rette.
Du ringte meg og passet på Hope. Det er det viktigste.
Rolig nå, tøffen.
Hvordan går det?
En vaskebjørn stjeler bestikket.
Ja, det er Bandit. Han kommer og går.
Hva skal vi gjøre?
Cayennepepper,
noen liter vann og en teskje oppvaskmiddel.
-Du kan ikke forgifte Bandit. -De er en spray.
-De misliker lukten. -Den burde jeg ta med på rekrutten
-så de ikke kødder med meg. -Hva sa Jack om at du vervet deg?
Ingenting.
Jeg har ikke sagt det.
Hva tror du han sier hvis noen andre sier det?
-Det hadde jeg ikke tenkt på. -Slutt å trenere. Det er en ordre.
Jeg tar meg av Bandit.
Ja.
Det er ikke nok trykk.
Når kan du se på det?
Det går bra. Takk.
Så hyggelig, Charmaine.
Tanten min vil ha babyshower,
men klubben er fullbooket ut året.
-Ok. -Kan vi ha det på terrassen din?
-Hvor mange gjester er det? -Femten til 20.
Ikke noe problem.
Så flott. Jeg elsker hagen og gårdsplassen.
Takk. Nick og jeg er stolte av den.
Du må være begeistret for tvillingene.
Det er jeg. Begeistret og stresset.
Det er så mye å gjøre, og jeg har helt babyhjerne.
Jeg vet ikke engang hvilken farge vi skal ha på barnerommet.
Betyr det at det er gutter?
-Ja. -Jack må være glad.
Jack vet det ikke ennå. Vi fant akkurat ut av det.
Så ikke si noe til Jack eller noen andre.
-Jeg sier ingenting. -Takk.
-Signerte du kontrakten? -Ikke ennå.
Du vil at jeg skal gå på college, men det er dette jeg vil.
Beklager at jeg ikke sa det før, men jeg ville ikke skuffe deg.
Du trenger ikke forklare.
Du er voksen. Det er på tide å ta egne avgjørelser.
Er du ikke sint?
Jeg er ikke sint på deg.
Jeg er stolt.
Du følger dine egne drømmer. Det forstår jeg.
Lov meg én ting.
Når du skal på rekruttskolen, kjører jeg deg og Lydia til bussen.
Så flott.
Jeg er stolt av deg.
Husk å være sammen med bestemoren din.
Hun vil savne deg.
Takk for at du er så grei, Jack.
Har du sett Gloria Golds journal? Vi fikk blodprøvesvarene hennes.
-Anemi? -Ja. Du er god.
Hun var grei, men takk for komplimenten.
-Takk. -Det var en god dag.
-Hva? -Er du alltid så positiv?
Moren min er arrangementsplanlegger,
og faren min er verdens mest optimistiske.
Blander man dem, får man dette.
Det gir mening.
Hva med deg? Er du pessimist eller optimist?
Halvt optimist og halvt realist.
-Som betyr? -At jeg er en håpefull kontrollfrik.
Det krangles mye her oppe.
Jeg liker det.
På slutten av hvert skift pleier jeg å spørre folk
om hva det beste i dag var.
Dagens høydepunkt
var da jeg overbeviste Mrs. Tilden
om at psoriasis ikke er smittsomt.
Hva med deg?
Da du sa at jeg var kjekk.
Oi. Du... Jeg sa ikke det.
Du sa at jeg så fin ut, men vi vet hva det betyr.
Du fantaserer og må ta en pause.
Jeg skulle faktisk løpe en tur.
Blue Creek-stien er rett ved B&B-en.
Den er best.
-Så du løper. -Så ofte jeg kan.
-Kanskje vi sees på stien. -Ja.
-God kveld. -God kveld. Sees i morgen.
Hvor er Lizzie?
Connie kjørte henne hjem.
Jeg har så vondt i hodet.
-Kan jeg få aspirin? -Selvsagt.
Vær så god.
-Takk. -Ja.
Gikk den ned?
Ja.
Vernon, når døde Lilly?
Hvordan visste du det?
Lilly sendte alltid kort.
Uansett hvor sint hun var på meg. Hun ville ha sendt minst ett.
Det hadde jeg glemt.
-Enten det var bra eller dårlig... -Jeg likte best Groundhog Day.
-Hvem gjør sånt? -Bare Lilly.
Det var ikke bare kortet.
Ansiktet til Lizzie da jeg spurte om Lilly.
Ja.
Fortell meg hva som skjedde.
Ok.
Da du var i Sør-Carolina,
ble Lilly diagnostisert med bukspyttkjertelkreft.
Hun ville si det selv, og jeg respekterte det.
En dag dro jeg for å besøke henne og Tara.
Tara lagde middag, og Lilly tok en lur.
Og hun fikk slag mens hun sov.
Hun våknet aldri.
Hun døde i fred. Jeg lover.
Hun led ikke.
Og dagen du hadde ulykken, skulle du hjem til begravelsen.
Og på vei hit fra flyplassen...
Skjønner.
Ok.
Ja. Vi ringer tilbake. Ha det.
-Hei. -Til deg.
Hvordan var jobben?
Jobben var bra.
Jeg sa det til Joey.
-Hva? -Beklager.
Jeg snakket med henne på telefonen, og hun fikk panikk,
og jeg ville ikke bekymre henne, så jeg bare...
-Det går bra. Jeg skjønner. -Ok.
Jeg lover å ikke si det til flere før vi er klare for det.
Det skal jeg huske, ok?
I mellomtiden tenkte jeg at vi kunne fly til LA.
-Hvorfor det? -Jeg snakket med klinikken,
og de tar imot nye pasienter.
Jeg tenkte å sjekke.
Ok.
Jeg tror at i fremtiden,
hvis vi trenger ekstra pleie, så greit.
Men inntil videre holder det med dr. Lorton.
Jeg kan ikke bare ta det med ro og vente på at noe skjer.
Hør her. Mark og jeg,
du vet, gjorde alt etter boka.
Vi fikk perfekt svangerskapspleie.
Og vi mistet barnet.
Hvis jeg har fokus på "hva hvis", klarer jeg ikke å fungere.
Jeg skjønner.
Ok.
Jeg vil ikke at det skal skje oss.
-Nei. -Jeg prøver bare å støtte deg.
Jeg vet det.
Det får meg til å føle meg elsket. Det er alt jeg trenger nå.
-Beklager, vi er ikke interessert. -Jeg skal ikke selge noe.
Jeg fikk navnet ditt av Rose Miller.
Hva?
Du har feil Vernon Mullins.
Den eneste Rose Miller jeg kjente, døde for 40 år siden.
-Hvor har du det fra? -Hun sa du ikke ville tro meg.
Hun ville gi deg det.
Rose?
Lever Rose?
Hun er bestemoren min.
Jeg er barnebarnet ditt.
-Hei. -Hei.
Jeg har noe fra etterforskeren.
Hva er galt?
-Hva ser jeg på? -Bare fortsett.
-Hvem er det? -Vince. Han som tok Christopher.
Så det var ikke Brady.
-Hva? -Brady skjøt meg ikke.
Det var Vince.
Hvordan går det?
Alle tiders.
Det er tøft, men man venner seg til det.
Det er ikke første gang, og jeg har ikke tenkt å bli her.
Kanskje du har rett.
Du har fortjent det.
Kom igjen.
Jimmy!
Neste gang du prøver deg, er jeg ikke like snill.
Jimmy er fetteren min.
Innsatte, ned på bakken!
Sikre gården!
Innsatt skadet. Sikre gården.
Vi trenger lege. Vi trenger støtte!
Tekst: John Friberg