‎Îmi place numele Katherine.
‎- E frumos. ‎- Da.
‎Sau Indiana.
‎- Pentru o fată. ‎- Sau un băiat.
‎Sau îi putem da numele tău.
‎Jack Junior?
‎Poate JJ, pe scurt.
‎Îmi place.
‎Să ne gândim și la Mark.
‎Ca nume.
‎Dacă asta își dorește.
‎- Ce caută Mark aici? ‎- Copilul ar putea fi al lui, ai uitat?
‎Bună, Jack!
‎- Bună, scumpo! ‎- Bună!
‎UN SERIAL NETFLIX
‎Cum ți-am spus în e-mail, ‎situația noastră e unică.
‎Acum cinci săptămâni, mi-am implantat ‎doi embrioni, prin fertilizare, în LA.
‎Bine.
‎Am avut probleme de fertilitate, ‎nu știam dacă pot rămâne însărcinată.
‎Ne despărțiserăm.
‎Dar apoi ne-am împăcat și…
‎Deci, embrionii…?
‎Sunt ai mei și ai…
‎Ai soțului ei.
‎Ai soțului meu.
‎Care nu ești tu.
‎Corect.
‎Soțul tău știe ‎că paternitatea e sub semnul întrebării?
‎Nu. A murit acum un an și ceva.
‎Da. Ne place ca lucrurile să fie ‎cât se poate de complicate.
‎Putem rezolva problema folosind un test ‎non-invaziv de paternitate numit și NIP.
‎Da. Sigur. Ce părere ai?
‎Mi-ar plăcea să mă concentrez asupra ta, ‎să ai un copil sănătos.
‎Asta e tot ce contează pentru mine.
‎Binele mamei și al copilului ‎e prioritatea numărul unu.
‎- Ca specialist în sarcini riscante… ‎- Riscante? Cum ar fi…
‎Risc mai mare de complicații înainte, ‎în timpul sau după naștere.
‎Date fiind problemele lui Mel ‎cu infertilitatea și decesul intrapartum,
‎va trebui examinată suplimentar, ‎testată și monitorizată îndelung…
‎Ia uite! Abia te-ai atins ‎de acel mic dejun fenomenal.
‎Ouăle miros ciudat.
‎Neurologul a spus
‎că simțul gustului și al mirosului ‎ar putea fi compromise o vreme.
‎- Ia niște pâine prăjită. ‎- Ce rost are?
‎Dacă nu suport ouăle, ‎n-o să-mi placă nici pâinea prăjită.
‎Iubito, recuperarea după un traumatism ‎cerebral durează.
‎Ești acasă doar de câteva zile. Ia-o ușor!
‎Nu mai am energie. Nu fac decât să stau. ‎Cât de ușor să o iau?
‎Da. Bine. Pentru asta ai bastonul, ‎pentru echilibru.
‎- Nu sunt invalidă. ‎- Corect.
‎Dar propriocepția ta e afectată.
‎În engleză, te rog.
‎Creierul tău nu mai simte unde se află ‎anumite părți ale corpului tău.
‎Sunt în același loc ca totdeauna.
‎Bine. A fost o conversație plăcută.
‎Vernon, de unde a apărut hortensia aia?
‎Tara a adus-o ‎înainte să te întorci de la spital.
‎Lilly e supărată pe mine?
‎- De ce mă întrebi asta? ‎- N-a venit acasă.
‎Am sunat-o de două ori și nu m-a sunat.
‎Cum ți s-a părut doctora? Îmi place de ea.
‎E grozavă. Dar n-am știut ‎că va fi vorba de risc ridicat.
‎Dragul meu, am născut un copil mort.
‎Da, știu. Auzind-o spunând toate astea, ‎am înțeles.
‎Adică…
‎Îmi pare rău. Dar o să fie bine.
‎- De unde știi? ‎- Nu știu, dar…
‎Nu știu. Mă simt calmă.
‎E ca și cum corpul meu știe ‎că sarcina asta e diferită.
‎Grozav! Bine că unul din noi simte ‎că totul e sub control.
‎Cred că ar trebui să alegem ‎să avem încredere.
‎- E tot ce ne trebuie? ‎- Da.
‎Și haine de gravidă, ‎pentru că data trecută am explodat.
‎Mă duc s-o întreb pe Jo dacă mai are.
‎Ce?
‎Credeam că trebuie ‎să spunem abia după primul trimestru.
‎A, asta nu e o regulă. ‎E o alegere personală.
‎De ce?
‎Situația în care ne aflăm…
‎E complicat și o să fie multe întrebări.
‎Așa că m-am gândit ‎ca deocamdată asta să rămână între noi.
‎Bun, deci nu vrei să-i spun lui Joey? ‎E sora mea. Îi spun totul.
‎Poți aștepta puțin, până după programarea ‎de săptămâna viitoare?
‎Dă-mi un răgaz, să mă obișnuiesc cu ideea.
‎Da, pot. Pot să fac asta.
‎Ce ușor a fost! Mă așteptam la replici.
‎Chiar ești relaxată, nu?
‎Da, sunt.
‎Zâmbești cu gura până la urechi.
‎O să avem un copil.
‎O, da, o să avem!
‎- 'Neața! Hei! ‎- Hei!
‎Ajută dacă îl pornești.
‎- Da. ‎- Da.
‎Ce face Hope?
‎Nu prea bine.
‎Nu-și amintește ‎că i-am spus că Lilly a murit.
‎- Când i-ai spus? ‎- Când era în Carolina de Sud.
‎Subconștientul ei a îngropat ideea.
‎A întrebat dacă Lilly e supărată pe ea.
‎Ce-ai zis?
‎M-am panicat. ‎I-am spus că vorbim când ajung acasă.
‎- Vrei să vorbesc eu cu ea? ‎- Nu, trebuie să îi spun eu.
‎Dar nu vreau ‎să-i afecteze ceva recuperarea.
‎Da.
‎Nu știu. Poate ar trebui ‎s-o mințim până se face bine.
‎Nu.
‎Cred că ar trebui să fii sincer cu ea.
‎Acum depinde de tine ‎și dacă află că ai mințit,
‎i-ar distruge sentimentul de siguranță.
‎Cred că ai dreptate.
‎Dacă vrei să mergi acasă, ‎îți țin eu locul.
‎Mulțumesc. Jo Ellen e acasă.
‎Și vreau să fiu aici când vine drul Hayek.
‎Nu pot să cred ‎că l-ai angajat prin telefon!
‎Am fost coleg cu tatăl lui la Medicină
‎și-l știu pe Cameron ‎de când purta pantaloni scurți.
‎Nu vreau să-ți fac probleme. ‎Nu vreau. A fost drăguț la telefon.
‎Dar nu-mi amintesc ‎să fi întârziat în prima zi. Zic și eu.
‎- De fapt, am ajuns la timp. ‎- Uite-l!
‎Cameron! Vorbeam despre tine.
‎Dre Hayek, ea e Mel Monroe, ‎asistenta noastră.
‎Te rog, spune-mi Cameron. ‎Și mă bucur să te cunosc personal.
‎- Și eu. ‎- Cum a fost drumul din San Diego?
‎Nu e rău. Am petrecut noaptea în Big Sur ‎și nu m-ar deranja să locuiesc acolo.
‎- Sper că o să fii ca acasă cu noi. ‎- Mersi.
‎Ți-am eliberat un loc ‎în sala de consultații pentru computer.
‎- Dacă mai ai nevoie de ceva, spune-mi. ‎- E bine. Mulțumesc.
‎După ce te instalezi, putem discuta ‎despre logistică la o ceașcă de cafea?
‎Sună bine. Aduc restul lucrurilor.
‎- Abia aștept să lucrăm împreună, Mel! ‎- Și eu.
‎- Mă simt jignită. ‎- De ce?
‎În prima mea zi aici,
‎am fost întâmpinată cu o pușcă ‎și mi s-a cerut să plec.
‎Amintirile mele despre acel eveniment ‎sunt complet diferite.
‎Și, ca să știi, încă nu am un loc ‎pentru computer.
‎- Cum pot să mă revanșez? ‎- Nu știu. Trebuie să mă gândesc.
‎Vreau doar parola de Wi-Fi, vă rog.
‎Habar n-am.
‎Ascultă, orice ține de secolul 21, ‎întreabă-mă pe mine.
‎Nu știe.
‎- Bine. ‎- Da.
‎Ce fel de software folosiți ‎pentru programări?
‎Suntem un birou mai mult analogic.
‎Deci asta înseamnă…
‎Îți trebuie un pix.
‎- Corect. ‎- Da.
‎Mergi undeva?
‎- Am un interviu. ‎- Ce tare! Cu cine?
‎A, te aștepți să cred
‎că te-a sunat avocata și tu nu știi nimic?
‎E prietena ta. ‎Poate vrea să lucreze cu tine.
‎- Zău așa! ‎- Poate i-am spus că ești disponibilă.
‎Nu știi să minți.
‎Nu eram sigur că vrei să te vezi cu ea.
‎De ce n-aș face-o?
‎După ce s-a întâmplat cu Brady,
‎nu eram sigur că mai vii în Virgin River.
‎Dacă mă mutam de fiecare dată ‎când mă înșela un tip,
‎- …aș fi rămas doar cu o valiză. ‎- Nu ai doar o valiză?
‎- Serios? ‎- Scuze, nu m-am putut abține.
‎- Data viitoare, străduiește-te mai mult. ‎- E bine. Îmi place tachinarea asta.
‎- Iar asta înseamnă… ‎- Vreau doar să mai stai puțin.
‎Serios? De ce?
‎Cum adică? ‎Nu pot să petrec și eu timp cu sora mea?
‎Ba da, frații care nu sunt ca tine pot.
‎Încerc să schimb asta.
‎Îmi place să te cunosc din nou.
‎Vorbești serios? ‎Nu o spui doar ca să fii amabil?
‎Ești sora mea. Nu trebuie să fiu amabil.
‎- Nu-mi dau seama dacă glumești. ‎- Evident, am glumit.
‎Dar vorbesc serios. Pe bune. Te iubesc.
‎Mi-ar plăcea foarte mult dacă ai rămâne.
‎Și eu te iubesc.
‎- Fă-i praf! ‎- Evident.
‎Ouăle alea nu au nicio vină.
‎- Vrei să vorbim despre asta? ‎- Nu.
‎Nu prea știu să accept un refuz. Haide!
‎Nu mai știu nimic de detectivul particular ‎de vreo două zile.
‎- O să apară ceva. ‎- Da.
‎Crede-mă. Steve e bun. ‎De îndată ce află ceva, mă sună.
‎Mă scoate din minți gândul ‎la Vince și Christopher.
‎Mă simt neajutorat.
‎Nicio veste de la Paige?
‎Sally era singura mea persoană de contact. ‎Evident, lucrează cu Vince.
‎Nu-mi vine să cred că m-a păcălit.
‎- Probabil a fost plătită. ‎- Sau a fost constrânsă.
‎Mă mir că nu afli mai mult ‎de la departamentul șerifului.
‎Mike spune că n-au ce face. ‎Vince e unchiul lui Christopher.
‎Fără Paige, dreptul lui la tutelă ‎e mai puternic decât al meu.
‎- Cine mai știe despre Christopher? ‎- Doar tu, Mel, Mike, șeriful și Connie.
‎Toți ceilalți cred că e în est, cu Paige.
‎Și dacă facem totul public? ‎Implicăm televiziunea?
‎Nu. Detectivul spune că orice publicitate ‎l-ar face pe Vince și mai prudent.
‎Dar dacă se simte anonim, ‎va deveni neglijent până la urmă.
‎- Și va fi mai ușor de urmărit. ‎- Da.
‎Ascultă, îmi pare rău ‎că n-am fost sincer cu tine de la început.
‎Lasă, înțeleg. ‎Îi protejai pe Paige și pe Christopher.
‎Dar de acum ține-mă la curent. ‎Aș putea să te ajut.
‎Dacă Christopher crede că nu-l caut?
‎Știe că-l iubești. ‎Mai știe și că vei continua căutările.
‎Aș fi dus gunoiul, în cele din urmă.
‎Hope a adormit, ‎așa că am făcut curat și plec acasă.
‎Nu știu cum să-ți mulțumesc ‎pentru ce ai făcut.
‎Punem toți umărul.
‎Cum a fost vizita la Hope?
‎Speram să-și fi revenit până acum.
‎Am jucat trei runde de gin. ‎N-a încercat să trișeze.
‎Asta e faza cu traumatismele cerebrale.
‎Simptomele normale, ‎ca pierderea memoriei, oboseală, migrene,
‎afectează direct personalitatea.
‎- Ce spun doctorii? ‎- Să așteptăm.
‎Bine, atunci.
‎Ce s-a întâmplat cu tânărul acela, Denny?
‎Nu știu cine e.
‎- N-ai primit mesajul meu? ‎- Cred că mi-a scăpat.
‎Cât erai la spital cu Hope, ‎un tânăr s-a cazat la pensiune.
‎Spunea că îl caută pe bunicul lui, ‎Vernon Mullins.
‎Nu pot fi bunicul lui. Eu n-am avut copii.
‎Așa am crezut și eu, ‎dar părea foarte sigur pe el.
‎- Oricum, pe curând! ‎- Pe curând!
‎- Bună! ‎- Bună, Lizzie!
‎- Lizzie! ‎- Bună, doctore!
‎Ce ai acolo?
‎Supă de cartofi și chiftele de porumb ‎pentru tine și Hope.
‎Mulțumesc. Foarte drăguț din partea ta!
‎Aș vrea să te pot ajuta mai mult.
‎E foarte mult. Și prietenul tău e în oraș.
‎Parker? A plecat săptămâna trecută.
‎Puteam să plec cu el, ‎dar am decis să rămân singură.
‎Bravo ție!
‎Dacă ai timp liber, ‎trandafirii lui Hope sunt pe moarte.
‎I-am udat, ‎dar cred că le trebuie îngrășământ.
‎- Bine. Pot să și smulg buruienile. ‎- Minunat!
‎Găsești tot ce îți trebuie ‎în șopronul din grădină.
‎O, trebuie să trec pe la clinică ‎în după-amiaza asta.
‎- Poți să ai tu grijă de Hope? ‎- Sigur.
‎Mulțumesc.
‎Nu știam că te pricepi la grădinărit.
‎Nu mă pricep. Pentru asta există Google.
‎Bună!
‎- Arăți bine. ‎- Mersi.
‎- Am avut un interviu pentru o slujbă. ‎- Cum a fost?
‎- Mi-a oferit postul. Deci a mers bine. ‎- Minunat! Felicitări!
‎Trebuie să mă angajez pentru un an. ‎Nu sunt sigură că accept.
‎Brie, îmi pare rău ‎pentru încurcătura cu Brady.
‎Ți-a spus că am ceva cu el, ‎dar mi-am făcut datoria.
‎E în regulă. Nu te învinovățesc.
‎Știu cum e să fii înșelat de cineva.
‎Vreuna dintre iubite ‎l-a împușcat pe fratele tău?
‎Nu.
‎Dacă vrei să ieșim,
‎să vorbim sau orice altceva, sunt pe-aici.
‎Credeam că mergi în LA.
‎Am vrut, dar șeriful m-a rugat ‎să mai rămân. Așa că sunt aici.
‎- Ce te-a făcut să rămâi? ‎- Îmi place aici. Aerul e curat.
‎Oamenii sunt drăguți unii cu alții. ‎E frumos.
‎- Scuze. ‎- Nu-i nimic!
‎- Răspunde! ‎- Da. Scuze!
‎Ne mai vedem. Pa!
‎Haide! Sunt liber.
‎Nu, nu.
‎Mișcă-ți fundul!
‎- Arăți ca naiba. ‎- Jimmy!
‎Am auzit că ești aici.
‎- Ți-au spus prietenii tăi polițiști? ‎- Nu sunt prietenii mei.
‎Nu prea ai prieteni pe aici. ‎Mulți băieți au fost prinși în razie.
‎Dau vina pe tine.
‎N-am avut nicio legătură cu razia.
‎Dacă aveai grijă de Spencer, cum trebuia,
‎FBI-ul n-ar fi venit după noi.
‎- Vrei să spui ceva? ‎- Nu.
‎Nimic.
‎Îl știi pe tipul ăla?
‎Oarecum.
‎- E un psihopat. ‎- Sunt mulți pe-aici.
‎Da, păi Jimmy e un derbedeu. ‎N-o să facă nimic.
‎Îmi pari depășit numeric.
‎- Mel! ‎- Bună!
‎Ascultă, niște curioși vor să știe.
‎Noul doctor e chiar atât de drăguț ‎pe cât spun unii?
‎Înțeleg. Cine sunt acei „unii”?
‎Selma Linton a spus ‎că zâmbetul lui e uimitor.
‎Marge Cooper spune că e de vis.
‎Marilyn Brown l-a revendicat.
‎E ridicol, nu-i așa? Marilyn e măritată.
‎Dar Cameron are soție?
‎- Nu știu. Nu cred. ‎- Cine să aibă o soție?
‎Doc a angajat un tip foarte atrăgător ‎să îi țină locul la clinică,
‎ca să petreacă mai mult timp cu Hope.
‎Era și timpul să ai concurență, domnule.
‎Nu știam ‎că lipsa concurenței e o problemă.
‎Spun doar că ar fi bine să fii pe fază.
‎Da.
‎- Mă ajuți să iau comanda de prânz? ‎- Da. Vreau să-ți arăt ceva.
‎Mă scuzați, doamnelor. Mă întorc la muncă.
‎După ce te-am dus la serviciu dimineață, ‎am trecut pe la Kings Pharmacy.
‎Și ți-am luat niște vitamine prenatale. ‎Foarte important.
‎Câteva cărți despre sarcini riscante, ‎un tensiometru. Ăsta e pentru tine.
‎Și monitorul fetal FT 300.
‎După 12 săptămâni, putem monitoriza ‎inima copilului oricând dorim.
‎- Nu e tare? Și… Uită-te aici! ‎- Jack!
‎Ar trebui să vedem cu e cu locul ăsta.
‎Centrul de monitorizare fetală e
‎în topul maternităților din țară.
‎Da, e o clinică renumită.
‎Jack, e foarte drăguț.
‎Mulțumesc că ai luat toate astea ‎și că ai căutat clinici, dar…
‎Dar ce? Ce?
‎Dacă te stresează ‎sarcina mea riscantă, nu-i nimic.
‎- Putem vorbi despre asta. ‎- Știu. Și aș vorbi cu tine despre asta.
‎Îmi făceam doar temele.
‎- Bine. ‎- Lucrurile sunt sub control.
‎- Da. ‎- Bine?
‎Da.
‎- Ce e? ‎- Îmi place să te privesc.
‎- Ți-am spus cât ești de frumoasă? ‎- De azi-dimineață, nu.
‎- Trebuie să reparăm greșeala asta. ‎- Da.
‎Să-ți mai spun ceva.
‎Ce-i faci lui Amy?
‎I-am spus lui Doc că pun îngrășăminte ‎și plivesc. Cine e Amy?
‎Ea.
‎- Nu știam că are un nume. ‎- Toate au.
‎Josephine, Meg, Beth.
‎Nu sunt surorile ‎din‎ Fiicele doctorului March?
‎În sfârșit! Cineva s-a prins.
‎Aveți nevoie de ceva?
‎Aș vrea să mă duci la Lilly.
‎Sigur. O sun pe Tara să văd dacă e acasă.
‎- Vreau doar s-o vizitez pe Lilly. ‎- La cimitirul de la fermă?
‎De ce să mergem acolo?
‎Pentru că acolo e Lilly.
‎Despre ce vorbești? Ce a pățit Lilly?
‎Nimic. Lilly e bine.
‎Rămâneți aici. ‎Mă spăl pe mâini și găsim noi o soluție.
‎Doc Mullins.
‎Sunt Lizzie. Trebuie să veniți acasă.
‎Ce? Lizzie, ce s-a întâmplat? Hope e bine?
‎M-a rugat s-o duc la Lilly. ‎I-am zis de cimitir,
‎căci am crezut că știe că Lilly a murit. ‎Și m-am panicat
‎și i-am spus că Lilly trăiește.
‎Ia-o ușor! Nu te speria. Vin acum.
‎Ce-i spun lui Hope până atunci?
‎Spune-i că Vernon e pe drum
‎și o va duce unde vrea ea.
‎Bună!
‎Am luat de mâncare.
‎Mulțumesc.
‎Nu cred că avem timp să mâncăm. ‎E așa mereu?
‎- Sala de așteptare plină de femei? ‎- Da.
‎Nu, au venit toate la tine.
‎Profesional vorbind.
‎Nu, nu. Personal.
‎De ce?
‎Fiindcă ești nou, ești tânăr, arăți bine.
‎Sunt în oraș de mai puțin de o zi.
‎Iată ce mi s-a spus despre Virgin River.
‎Internetul se mișcă încet, ‎dar bârfele, repede.
‎- Deci eu sunt motivul de bârfă. ‎- Ia-ți prânzul,
‎iar eu văd dacă doamnele ‎chiar au nevoie de îngrijiri medicale.
‎Nu, nu. Ia tu prânzul!
‎Au venit să mă vadă ‎și nu vreau să dezamăgesc pe nimeni.
‎Bine.
‎Bună, Jo!
‎Mă eviți de o săptămână. Ce se întâmplă?
‎Ți-am lăsat un mesaj.
‎Îmi dau seama din vocea ta.
‎E ceva cu Jack? Ești bolnavă?
‎- Nu, suntem amândoi bine. ‎- Ba nu. Îmi dau seama.
‎Vrei să vin la tine?
‎Sigur că nu. Nu fi ridicolă!
‎Spune-mi ce e.
‎Nu pot.
‎Mel! Te rog! Mă sperii.
‎Sunt însărcinată.
‎- Ești însărcinată? ‎- Da, sunt însărcinată.
‎Și nu știu cine e tatăl.
‎Cum e posibil?
‎Cum ai sugerat, când eram în L.A.,
‎am făcut fertilizare in vitro.
‎Apoi m-am întors și m-am împăcat cu Jack.
‎Oricum s-a întâmplat, Mel, e incredibil!
‎Știu. Nu-i așa?
‎- Da. ‎- Da.
‎Cum te simți?
‎Nu știu. Sunt încă în stare de șoc.
‎În primul rând, ‎nu credeam că mai pot rămâne însărcinată.
‎Și apoi, e o nebunie, cu Jack, ‎fertilizarea in vitro și…
‎Păi… nimeni nu merită asta ‎mai mult decât tine.
‎Ți-ai dorit un copil atât de mult timp.
‎Da.
‎Nu-mi vine să cred că se întâmplă!
‎Salut, ce faci?
‎M-am întâlnit cu Brie după interviu.
‎A spus că a primit o ofertă.
‎- Bravo ei! ‎- Da.
‎Ați vorbit și despre altceva?
‎Adică, am invitat-o undeva?
‎- Da. ‎- Și?
‎I-am zis că, ‎dacă vrea să ne întâlnim, sunt aici.
‎Asta e tot? Asta e tot ce poți? ‎„Sunt aici”?
‎Nu știu ce e cu mine, ‎îmi pierd controlul când sunt cu ea.
‎Nu ai nevoie de control, fii tu însuți.
‎- Da. ‎- Poftiți!
‎Mulțumesc.
‎Vreo veste despre Brady?
‎Da, a cerut audierea pentru cauțiune, ‎dar sunt multe cazuri pe rol.
‎Nu va ieși prea curând.
‎Cât e cauțiunea?
‎Cinci sute de mii.
‎E mult.
‎Fiindcă te-a împușcat ‎și te-a lăsat să mori.
‎Poftim?
‎Nu-mi spune că ai îndoieli.
‎Brady e Brady. Dar nu e prost.
‎Conducea cu arma în Jeep. ‎Să fim serioși! Nu ține.
‎Arma era identică.
‎- Ceva nu mi se pare în regulă. ‎- Da, fiindcă ești un băiat bun,
‎și acel nivel de trădare ‎nu-l poți înțelege.
‎E posibil.
‎- Ce s-a întâmplat după ce am vorbit? ‎- A vrut să se culce.
‎- A mai spus ceva despre Lilly? ‎- A zis doar că e obosită.
‎Nu e ciudat?
‎Îmi pare rău. Am speriat-o.
‎Nu, te rog. Nu. Ai făcut ce trebuia.
‎M-ai sunat și ai avut grijă de Hope. ‎E tot ce contează.
‎Ușurel, voinicule!
‎Cum merge treaba?
‎Un raton ne fură tacâmurile.
‎Da. El e Bandit. Vine și pleacă.
‎Ce ne facem cu el?
‎Ardei iute, sos iute,
‎4,5 litri de apă ‎și o linguriță de detergent de vase.
‎- Nu poți să-l otrăvești pe Bandit! ‎- Calmează-te! E un spray.
‎- Nu le place mirosul. ‎- Mi-ar trebui așa ceva în cazarmă.
‎- Să mă apăr de cei care s-ar lua de mine. ‎- Chiar, ce-a zis Jack despre înrolare?
‎Nu a spus nimic.
‎Pentru că nu i-am spus.
‎Ricky, cum crezi că o să se simtă ‎dacă află de la altcineva?
‎- Nu m-am gândit la asta. ‎- Nu mai amâna. E un ordin.
‎Mă ocup eu de Bandit.
‎Da.
‎Dar presiunea apei nu e suficientă.
‎Când poți să vii să verifici?
‎În regulă. Mulțumesc.
‎Bună, Charmaine, mă bucur să te văd!
‎Bună! Mătușa mea vrea să organizeze ‎petrecerea pentru venirea bebelușului,
‎dar clubul e rezervat ‎până la sfârșitul anului.
‎- Așa. ‎- Putem să o facem aici, în curtea ta?
‎- Câți invitați sunt? ‎- 15-20.
‎Nicio problemă.
‎E minunat! Îmi plac grădina și curtea ta.
‎Mulțumesc. ‎Eu și Nick suntem mândri de ele.
‎Apropo de mândrie, ‎cred că ești încântată că ai gemeni.
‎Da. Sunt foarte entuziasmată, ‎dar și stresată.
‎Sunt multe de făcut, ‎iar gândirea mea e afectată de sarcină.
‎Nici nu știu ce albastru ‎să folosesc pentru camera copiilor.
‎Deci o să ai băieți?
‎- Da. ‎- Cred că Jack e încântat.
‎Jack nu știe încă. Abia am aflat.
‎Te rog, nu-i spune nimic ‎lui Jack sau altcuiva.
‎- Nu suflu o vorbă. ‎- Mulțumesc.
‎- Ai semnat contractul? ‎- Nu încă.
‎Jack, știu că vrei să mă duc la facultate. ‎Dar asta vreau eu.
‎Scuze că nu ți-am zis mai devreme, ‎dar n-am vrut să te dezamăgesc.
‎Nu trebuie să te justifici.
‎Ești adult. ‎E timpul să iei propriile decizii.
‎Stai… Nu ești supărat?
‎Nu sunt supărat pe tine.
‎Sunt mândru de tine.
‎Îți urmezi propriile visuri. ‎Ceva ce înțeleg.
‎Trebuie să-mi promiți ceva.
‎Când o să pleci la cazarmă, ‎te duc cu Lydie la stația de autobuz.
‎Ar fi grozav.
‎Sunt mândru de tine.
‎Ai grijă să petreci timp cu bunica ta.
‎Îi va fi dor de tine.
‎Mulțumesc, Jack, ‎că ești de acord cu toate.
‎Ai văzut fișa Gloriei Gold? ‎Au venit rezultatele analizelor de sânge.
‎- Anemie? ‎- Da, ești bun.
‎E un caz de manual, ‎dar mersi pentru compliment.
‎- Mulțumesc. ‎- A fost o zi minunată.
‎- Ce e? ‎- Ești tot timpul așa de optimist?
‎E genetic. ‎Mama e organizatoare de evenimente,
‎iar tata e cel mai optimist om.
‎Amestecă-le pe astea două și iese asta.
‎Are logică.
‎Dar tu? Ești pesimistă sau optimistă?
‎Aș spune jumătate optimistă, ‎jumătate realistă.
‎- Ce înseamnă asta? ‎- Că sunt obsedată de control.
‎Sunt multe discuții aici, sus.
‎Îmi place.
‎Bine. Încearcă asta. La sfârșitul turei, ‎îmi place să-i întreb pe cei cu care sunt
‎care a fost momentul lor cel mai bun.
‎Bine. Cel mai bun moment din ziua mea
‎a fost când am convins-o pe doamna Tilden
‎că psoriazisul nu e contagios.
‎Și momentul tău?
‎Când ai spus că sunt atrăgător.
‎O! Bine. N-am spus asta.
‎Ai zis că arăt bine, ‎dar știm ce înseamnă asta.
‎Delirezi și trebuie să iei o pauză.
‎De fapt, voiam să alerg.
‎Traseul Blue Creek e lângă pensiune.
‎E preferatul meu.
‎- Alergi. ‎- De câte ori am ocazia.
‎- Poate o să ne întâlnim pe traseu. ‎- Da.
‎- O seară bună! ‎- O seară bună! Pe mâine.
‎Unde e Lizzie?
‎Connie a dus-o acasă.
‎Mă doare capul de mor.
‎- Îmi aduci o aspirină? ‎- Sigur.
‎Poftim!
‎- Mulțumesc. ‎- Așa.
‎S-a dus?
‎Da.
‎Vernon, când a murit Lilly?
‎De unde știi?
‎Lilly era maestră la trimis felicitări.
‎Oricât de supărată ar fi fost pe mine, ‎ar fi trimis măcar una.
‎Uitasem de asta.
‎- Cu fiecare ocazie, bună sau rea. ‎- Preferata mea era cea de Ziua Cârtiței.
‎- Cine face asta? ‎- Doar Lilly. Lilly!
‎Nu era doar felicitarea.
‎Ce față a făcut Lizzie ‎când am întrebat-o de Lilly!
‎Da.
‎Te rog, spune-mi ce s-a întâmplat.
‎Bine.
‎Când erai în Carolina de Sud,
‎Lilly a fost diagnosticată ‎cu cancer pancreatic.
‎A vrut să-ți spună personal ‎și i-am respectat dorința.
‎Într-o zi, m-am dus în vizită la ea ‎și la Tara.
‎Tara pregătea cina, iar Lilly dormea.
‎Și în timp ce dormea, ‎a suferit un atac cerebral.
‎Nu s-a mai trezit.
‎A murit liniștită. Îți jur.
‎N-a suferit.
‎În ziua accidentului, erai în drum ‎spre casă, pentru înmormântarea ei.
‎Și în drumul spre casă de la aeroport…
‎Am înțeles.
‎Bine.
‎Da. Bine. Revenim noi. Pa!
‎- Hei! Mulțumesc. ‎- Pentru tine.
‎Cum a fost la muncă?
‎A fost bine.
‎Uite ce e… I-am spus lui Joey.
‎- Poftim? ‎- Îmi pare rău.
‎Vorbeam cu ea la telefon ‎și a intrat în panică.
‎N-am vrut să-și facă griji. ‎Nu am putut să-i fac asta, așa că…
‎- E în regulă. Înțeleg. ‎- Bine.
‎Îți promit că nu mai spunem nimănui ‎până nu suntem pregătiți.
‎O să-ți aduc aminte de asta. Bine?
‎Între timp, mă gândeam să mergem în L.A.
‎- Bine, de ce? ‎- Am vorbit la clinică.
‎Să văd dacă primesc pacienți noi. Primesc.
‎M-am gândit să mergem la consultație.
‎Bine.
‎Cred că, în viitor,
‎dacă avem nevoie de îngrijiri, sigur.
‎Dar deocamdată mă simt bine ‎cu drul Lorton.
‎Nu pot sta cu mâinile în sân ‎așteptând să se întâmple ceva rău.
‎Uite, eu și Mark
‎am făcut totul ca la carte.
‎Am avut cea mai bună îngrijire prenatală.
‎Și tot am pierdut copilul.
‎Dacă mă gândesc doar la „dar dacă”, ‎n-o să pot funcționa.
‎Înțeleg.
‎Bine.
‎Nu vreau să ni se întâmple asta.
‎- Nu. ‎- Încerc doar să te susțin.
‎Știu.
‎Știu. Și asta mă face să mă simt iubită. ‎Asta e tot ce-mi trebuie.
‎- Nu. Regret, nu ne interesează. ‎- N-am venit să vă vând nimic.
‎Rose Miller mi-a dat numele dv.
‎Poftim?
‎E vorba de alt Vernon Mullins.
‎Singura Rose Miller pe care am cunoscut-o ‎a murit acum 40 de ani.
‎- De unde ai asta? ‎- A zis că s-ar putea să nu mă credeți.
‎A vrut să v-o dea dv.
‎Rose?
‎Rose trăiește?
‎E bunica mea.
‎Iar eu sunt nepotul dv.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Uite ce mi-a trimis detectivul.
‎Ce e?
‎- La ce să mă uit? ‎- Uită-te!
‎- Cine e? ‎- Vince, cel care l-a luat pe Christopher.
‎Deci n-a fost Brady.
‎- Ce? ‎- Nu Brady m-a împușcat.
‎Vince a tras.
‎Ce mai faci?
‎Cum nu se poate mai bine.
‎E greu la început, dar te vei obișnui.
‎Nu sunt prima oară aici ‎și nu vreau să stau prea mult.
‎Poate ai dreptate.
‎Meriți asta!
‎Haide!
‎Jimmy!
‎Data viitoare când te iei de mine, ‎n-o să mai fiu așa drăguț.
‎Jimmy e vărul meu, nemernicule.
‎Deținuți, culcat! Culcat!
‎Asigurați curtea!
‎Deținut la pământ. Asigurați curtea!
‎Avem nevoie urgent de un medic. ‎Avem nevoie de întăriri!
‎Subtitrarea: Dana Hădăreanu