Jag gillar namnet Katherine.
-Det är fint. -Ja.
Eller Indiana.
-Som flicknamn. -Eller pojknamn.
Eller så döper vi honom efter dig.
Jack Junior?
Kanske JJ som smeknamn.
Jag gillar det.
Vi måste tänka på Mark också.
Som namn.
Om han vill det.
-Vad gör Mark här? -Barnet kanske är hans.
Hej, Jack.
-Hej, älskling. -Hej.
EN NETFLIX-SERIE
Som jag skrev i mitt mejl är vår situation unik.
För fem veckor sen fick jag två embryon implanterade i LA.
Okej.
Som du ser har jag haft fertilitetsproblem och visste inte om jag kunde bli gravid.
Vi hade gjort slut...
...men sen blev vi ihop igen.
Embryona, då?
De är mina och min...
Hennes mans.
Min mans.
Som inte är du.
Precis.
Vet din man om att faderskapet är ifrågasatt?
Han dog för över ett år sen.
Vi vill gärna göra det så komplicerat som möjligt.
Vi kan lösa det med faderskapstestet NIP.
Okej, ja. Vad tycker du?
Jag vill fokusera på dig och att du får ett friskt barn.
Det är det enda viktiga för mig.
Mamman och barnets välmående är av högsta prioritet.
-Som specialist på högriskgraviditeter... -Hög risk? Som i...?
Högre risk för komplikationer före, under eller efter födseln.
Med tanke på Mels historia med infertilitet och intrapartal fosterdöd
behöver hon extra undersökningar, tester och övervakning.
Du rörde knappt den otroliga frukosten.
Äggen luktar konstigt.
Neurologen sa
att ditt smak- och luktsinne kan försämras ett tag.
-Ta lite rostat bröd. -Vad är poängen?
Om jag inte tål äggen lär jag inte njuta av brödet heller.
Älskling, det tar tid att återhämta sig från en hjärnskada.
Du har bara varit hemma ett par dagar. Var snäll mot dig själv.
Jag har ingen energi, jag bara sitter. Hur mycket snällare kan jag bli?
Oj, okej. Käppen är till för balansen.
-Jag är ingen invalid. -Det stämmer.
Din proprioception är nedsatt.
Engelska, tack.
Din hjärnan har svårt att känna av var delar av kroppen är.
De är på samma ställe som alltid.
Okej. Bra samtal.
Vernon, var kom hortensian ifrån?
Tara kom med den innan du kom hem från sjukhuset.
Är Lilly arg på mig?
-Varför frågar du det? -Hon har inte varit här.
Jag har ringt två gånger och hon har inte ringt upp.
Vad tyckte du om doktorn? Jag gillar henne.
Hon är toppen. Jag visste inte att det var en högriskgraviditet.
Älskling, jag fick ett dödfött barn.
Jag vet, men att höra henne säga det fick mig att verkligen inse det.
Jag menar...
Förlåt. Men det ordnar sig.
-Hur vet du det? -Det gör jag inte, men...
Jag vet inte. Jag känner mig lugn.
Det är som om min kropp vet att graviditeten är annorlunda.
Toppen. Jag är glad att en av oss känner att allt är under kontroll.
Jag tycker bara att vi ska välja att tro.
-Är det allt vi behöver? -Ja.
Och mammakläder, för sist svällde jag upp som en ballong.
Jag ska fråga Jo om hon har några kvar.
Vad?
Jag trodde inte vi skulle berätta förrän efter första trimestern.
Det är ingen regel, det är ett personligt val.
Varför?
Situationen är ju...
Den är lite komplicerad, och det kommer säkert att uppstå frågor,
så jag tänkte att vi kanske skulle hålla det mellan oss för tillfället.
Vill du inte att jag berättar för Joey? Jag berättar allt för min syster.
Kan du vänta en vecka, tills efter nästa besök?
Ge mig lite tid att smälta det.
Det kan jag göra.
Det var lätt. Jag hade väntat lite mer motstånd.
Du är verkligen avslappnad, va?
Det är jag.
Du ler från öra till öra.
Vi ska få barn.
Ja, för fan.
-God morgon. Hej. -Hej.
Det hjälper om man sätter på den.
-Ja. -Ja.
Hur mår Hope?
Inte bra.
Hon minns inte att jag berättade att Lilly hade gått bort.
-När berättade du för henne? -När hon var i South Carolina.
Hennes undermedvetna måste ha begravt det.
Hon frågade om Lilly var arg på henne.
Vad sa du?
Jag fick panik och sa: "Vi pratar om Lilly när jag kommer hem."
-Ska jag prata med henne? -Nej, det måste komma från mig.
Jag vill inte att något ska påverka hennes tillfrisknande.
Ja.
Jag vet inte. Vi kanske borde ljuga för henne tills hon blir bättre.
Nej.
Du borde vara ärlig mot henne.
Just nu litar hon på dig, och om hon får reda på att du ljög
kan det förstöra hennes känsla av trygghet.
Ja, du har nog rätt.
Om du vill åka hem täcker jag upp för dig.
Tack. Jo Ellen är hemma.
Och jag vill vara här när dr Hayek kommer.
Tänk att du anställde honom över telefon.
Hans pappa och jag pluggade medicin ihop.
Jag har känt Cameron sen han var liten.
Jag försöker inte vara dryg. Han var trevlig på telefon.
Jag minns inte att jag var sen första dagen, så det så.
-Jag är faktiskt precis i tid. -Där är han.
Cameron. Vi har pratat om dig.
Dr Hayek. Det här är Mel Monroe, vår sjuksköterska.
Kalla mig Cameron. Trevligt att träffas.
-Detsamma. -Hur var resan från San Diego?
Inte illa. Jag tillbringade natten i Big Sur och skulle gärna bo där.
-Jag hoppas du ska känna dig hemma här. -Tack.
Jag har städat undan lite i undersökningsrummet för din dator.
-Säg till om du behöver nåt mer. -Det blir bra, tack.
När du har kommit i ordning kan vi diskutera logistik över en kopp kaffe?
Låter bra. Jag hämtar resten av mina saker.
-Jag ser fram emot att jobba med dig, Mel. -Detsamma.
-Jag är förolämpad. -Varför?
När jag först kom hit-
-möttes jag av en hagelbössa och ombads lämna området.
Mitt minne av de händelserna är helt annorlunda än ditt.
Och jag har inte fått nån bänkyta heller.
-Hur kan jag gottgöra dig? -Jag vet inte. Jag ska tänka på det.
Jag behöver bara wifi-lösenordet, tack.
Jag har ingen aning.
Du får fråga mig om allt som har med 2000-talet att göra.
Han vet inte.
-Okej. -Ja.
Vad använder ni för mjukvara för bokningar?
Vi är lite mer analoga.
Det betyder...?
Att du behöver en penna.
-Okej. -Ja.
Ska du nånstans?
-Jag har en jobbintervju. -Häftigt. Med vem?
Vill du att jag ska tro
att din advokat ringde om ett jobb utan din vetskap?
Hon är din vän. Hon kanske vill jobba med dig.
-Kom igen. -Jag nämnde att du är tillgänglig.
Du ljuger så dåligt.
Jag visste inte om du ville träffa henne.
Varför skulle jag inte det?
Efter allt som hände med Brady visste jag inte om du ville stanna i Virgin River.
Om jag flyttade varje gång en kille blåste mig,
-skulle jag bo i en resväska. -Gör du inte det nu?
-Allvarligt? -Förlåt, jag kunde inte låta bli.
-Ansträng dig lite mer nästa gång. -Jag gillar det här gnabbet.
-Vad ska det betyda? -Jag vill att du stannar ett tag.
Jaså? Varför?
Vadå? Får man inte vilja umgås med sin syster?
Ja, bröder som inte är du.
Jag försöker ändra på det.
Det är kul att lära känna dig igen.
Menar du det eller säger du det för att vara snäll?
Du är min syster, jag behöver inte vara snäll.
-Jag vet inte om du skämtar. -Det var uppenbarligen ett skämt.
Men jag menar allvar. Jag älskar dig.
Jag vill gärna att du stannar.
Jag älskar dig också.
-Kör hårt. -Uppenbarligen.
Äggen är oskyldiga åskådare.
-Vill du prata om det? -Nej.
Jag är inte så bra på att acceptera ett nej, så ut med det.
Privatdetektiven har inte hört av sig på några dagar.
-Nåt kommer att dyka upp. -Ja.
Lita på mig. Steve är bra. Han ringer så fort han vet nåt.
Jag blir galen av att tänka på Vince med Christopher.
Jag känner mig så hjälplös.
Paige har inte hört av sig?
Sally var min enda kontakt, och hon jobbar tydligen med Vince.
Tänk att hon lurade mig.
-Hon måste ha fått betalt. -Eller så blev hon tvingad.
Jag är förvånad att du inte får veta mer av sheriffen.
Mike säger att de är bakbundna. Vince är Christophers farbror.
Så, utan Paige, är hans anspråk på förmyndarskap starkare än mitt.
-Vem mer känner till Christopher? -Bara du, Mel, Mike, sheriffen och Connie.
Alla andra tror att han är med Paige.
Vad händer om vi involverar lokalnyheterna?
Privatdetektiven säger att all publicitet driver Vince djupare under jorden.
Men om han känner sig anonym blir han så småningom vårdslös.
-Det gör honom lättare att spåra. -Ja.
Du... Förlåt att jag inte var ärlig mot dig från början.
Kom igen, jag fattar. Du skyddade Paige och Christopher.
Men håll mig underrättad så kanske jag kan hjälpa till.
Tänk om Christopher tror att jag inte letar efter honom?
Han vet att du älskar honom och att du inte kommer att sluta leta.
Jag hade tagit ut soporna så småningom.
Hope sover, så jag har städat lite och nu ska jag åka hem.
Jag kan inte tacka dig nog.
Det krävs en hel by.
Hur var besöket med Hope?
Jag hoppades att hon skulle vara sig själv igen.
Vi spelade tre omgångar gin och hon försökte inte ens fuska.
Det är grejen med traumatiska hjärnskador.
De vanliga symptomen, minnesförlust, trötthet och huvudvärk...
De påverkar personligheten.
-Vad säger läkarna? -"Vänta och se."
Okej då.
Vad hände med den unge mannen, Denny nånting?
Jag vet inte vem det är.
-Fick du inte mitt meddelande? -Jag måste ha missat det.
När du var på sjukhuset med Hope checkade en ung man in
som sa att han letade efter sin morfar, Vernon Mullins.
Jag kan inte vara hans morfar, jag har ju inga barn.
Det var det jag trodde, men han verkade så säker.
-Hursomhelst, vi ses sen. -Vi ses.
-Hej. -Hej, Lizzie!
-Lizzie! -Hej, doktorn.
Vad har du där?
Jag har gjort potatissoppa och majsplättar till dig och Hope.
Tack, vad gulligt.
Jag önskar att jag kunde hjälpa till.
Va? Det här räcker. Och du har en vän i stan.
Parker? Han stack förra veckan.
Jag kunde ha följt med, men jag bestämde mig för att vara ensam ett tag.
Bra för dig.
Och om du har tid över är Hopes rosor på dödens rand.
Jag har vattnat dem, men de behöver nog gödsel eller nåt.
-Okej, och om du vill kan jag rensa ogräs. -Underbart.
Allt du behöver finns i trädgårdsskjulet.
Jag måste till kliniken i eftermiddag.
-Kan du hålla ett öga på Hope? -Visst.
Tack.
Jag visste inte att du var trädgårdsproffs.
Det är jag inte. Det är det Google är till för.
Hej.
-Vad fin du är. -Tack.
-Jag var precis på en jobbintervju. -Hur gick det?
-Hon erbjöd mig jobbet, så det gick bra. -Toppen, grattis!
Jag måste skriva på för ett år, så jag vet inte om jag tar det.
Jag är ledsen för röran med Brady.
Jag vet att han sa att jag är ute efter honom, men jag gjorde mitt jobb.
Det är lugnt. Jag klandrar dig inte.
Jag vet hur det känns att bli lurad av nån.
Sköt en av dina exflickvänner din bror?
Nej.
Om du vill umgås,
bara prata, eller vad som helst, så finns jag här.
Jag trodde att du skulle till LA.
Ja, men sen bad sheriffen mig att stanna, så jag blir kvar här.
-Varför ville du stanna? -Jag trivs här. Luften är ren.
Folk är snälla mot varandra. Det är vackert.
-Förlåt. -Ingen fara.
-Svara. -Ja, förlåt.
Vi ses. Hej då.
Kom igen. Jag är fri.
Åh, nej.
Ta honom.
-Du ser för jävlig ut. -Jimmy.
Jag hörde att du var här.
-Hörde du det från dina poliskompisar? -De är inte mina vänner.
Du har inte många vänner här. Många åkte dit i räden.
De klandrar dig.
Jag hade inget med razzian att göra.
Om du hade tagit hand om Spencer som du skulle,
hade inte FBI gett sig på oss.
-Vart vill du komma? -Ingenstans.
Känner du honom?
Typ.
-Han är galen. -Det finns många såna här.
Jimmy är en liten skit. Han gör inget.
De är fler än du.
-Mel. -Hej.
Du, alla nyfikna vill veta:
Är den nya läkaren så söt som de säger?
Okej. Vilka är de?
Selma Linton sa att hans leende var bländande.
Marge Cooper säger att han är en dröm.
Marilyn Brown paxade honom.
Så löjligt, eller hur? Marilyn är gift.
Har Cameron en fru?
-Jag vet inte. Jag tror inte det. -Vem har en fru?
Doktorn anlitade en mycket attraktiv läkare som vikarie på kliniken
så att han kan tillbringa mer tid med Hope.
Det är på tiden att du får lite konkurrens.
Jag visste inte att brist på konkurrens var ett problem.
Jag menar bara att du kanske borde vara på din vakt.
Okej.
-Kan du hjälpa mig med min beställning? -Ja, och jag har nåt att visa dig.
Ursäkta, mina damer. Jag måste tillbaka till jobbet.
När jag hade släppt av dig i morse gick jag till Kings Pharmacy.
Jag köpte graviditetsvitaminer. Väldigt viktigt.
Några böcker om högriskgraviditeter, blodtrycksmätare. Den är till dig.
Och FT 300, fosterultraljud.
Efter 12 veckor kan vi själva övervaka bebisens hjärta.
-Coolt, va? Och titta här. -Jack...
Vi borde kolla in stället.
Fetal Maternal Center är en av de bästa neonatalavdelningarna i hela landet.
Ja, det är en prestigefylld klinik.
Jack, vad gulligt.
Tack för att du köpt allt det här och kollade upp kliniker, men...
Men vad? Vad?
Om du är stressad över att jag har en högriskgraviditet, så är det okej.
-Vi kan prata om det. -Jag vet, och jag kan prata om det.
Jag gör bara min läxa.
-Okej. -Vi fixar det här.
-Ja. -Okej?
Ja.
-Vad? -Jag gillar att titta på dig.
-Har jag sagt hur vacker du är? -Inte sen i morse.
-Det måste vi fixa. -Ja.
Jag ska berätta mer.
Vad gör du med Amy?
Jag sa att jag skulle ge rosorna näring och rensa ogräset. Vem är Amy?
Hon.
-Jag visste inte att hon hette nåt. -Det gör de alla.
Josephine, Meg, Beth.
Är inte det systrarna från Little Women?
Äntligen någon som fattar.
Kan jag göra nåt för dig?
Jag vill att du kör mig till Lilly.
Visst. Jag ringer Tara och hör om hon är hemma.
-Nej, jag vill bara hälsa på Lilly. -På kyrkogården vid gården?
Varför skulle vi åka dit?
Det är där Lilly är.
Vad pratar du om? Vad har hänt med Lilly?
Inget. Lilly mår bra.
Vänta här. Jag tvättar händerna, sen löser vi det.
Doktor Mullins här.
Det är Lizzie. Du måste komma hem.
Lizzie, vad har hänt? Är Hope okej?
Hon bad mig köra henne till Lilly, och jag nämnde kyrkogården
för jag antog att hon visste, och sen flippade jag ur
och sa typ att Lilly lever.
Lugna ner dig. Jag är på väg.
Vad ska jag säga till Hope under tiden?
Säg att Vernon är på väg och att han kör henne vart hon vill.
Hej.
Jag har köpt lunch.
Tack.
Vi har nog inte tid att äta. Är det alltid så här?
-Ett väntrum fullt av kvinnor? -Ja.
Nej, de är här för att träffa dig.
Professionellt sett.
Nej, personligen.
Varför?
För att du är ny, ung och snygg.
Jag har varit här i mindre än en dag.
Så här förklarades Virgin River för mig.
Internet är går långsamt, men skvallret går fort.
-Så jag är skvallret. -Ät din lunch
så tar jag reda på om de verkligen behöver vård.
Nej, njut av din lunch.
De kom för att träffa mig och jag vill inte göra nån besviken.
Okej.
Jo. Hej.
Du har undvikit mig i en vecka. Vad händer?
Jag lämnade ett meddelande.
Jag hör att det är nåt.
Är det Jack? Är du sjuk?
-Nej, vi mår bra båda två. -Nej, det gör ni inte. Det märks.
Ska jag komma?
Självklart inte. Var inte löjlig.
Berätta vad det är då.
Jag kan inte.
Mel, Snälla. Du skrämmer mig.
Jag är gravid.
-Är du gravid? -Ja, jag är gravid.
Jag vet inte vem pappan är.
Hur är det möjligt?
Som du föreslog gjorde jag en omgång provrörsbefruktning när jag var i LA.
Sen kom jag tillbaka och Jack och jag blev tillsammans igen...
Hur det än gick till så är det här otroligt.
Jag vet. Eller hur?
-Ja. -Ja.
Hur mår du?
Jag vet inte. Jag är fortfarande chockad.
Jag trodde inte att jag kunde bli gravid igen.
Allt är så galet med Jack och provrörsbefruktningen och...
Ingen förtjänar det här mer än du.
Du har velat ha barn så länge.
Ja.
Tänk att det äntligen händer.
Hej, vad händer?
Jag träffade Brie direkt efter intervjun.
Hon fick ett erbjudande.
-Bra för henne. -Ja.
Pratar ni om nåt annat än jobbet?
Menar du om jag bjudit ut henne?
-Ja. -Och?
Jag sa att om hon vill umgås så finns jag här.
Var det allt? Kan du inte bättre? "Jag finns här"?
Jag vet inte. Jag blir så tafatt med henne.
Var dig själv bara.
-Ja. -Varsågod.
Tack.
Har du hört nåt om Brady?
Ja, han begärde en borgensförhandling, men de har fullt upp i domstolarna.
Han kommer inte ut än på länge.
Vad är borgen satt till?
Femhundratusen dollar.
Det är mycket.
Ja, han sköt dig och lämnade dig att dö.
Vad?
Säg inte att du tvivlar.
Brady är Brady. Men han är inte korkad.
Att köra omkring med en pistol i jeepen? Det går inte ihop.
Ballistiken matchade.
-Det är nåt som inte stämmer. -Ja, för att du är en bra kille.
Det är ett sånt svek man inte kan förstå.
Kanske.
-Vad hände efter att vi lagt på? -Hon ville gå in och lägga sig.
-Sa hon nåt mer om Lilly? -Hon sa bara att hon var trött.
Är inte det konstigt?
Jag är ledsen, jag skrämde henne.
Nej, snälla. Du gjorde det rätta.
Du ringde mig och såg till att Hope var trygg. Det är det enda viktiga.
Ta det lugnt.
Hur går det?
En tvättbjörn stjäl våra bestick.
Ja. Det är Bandit. Han kommer och går.
Vad ska vi göra med honom?
Cayennepeppar, chilisås,
litervis med vatten och en tesked diskmedel.
-Du kan inte förgifta Bandit. -Lugn, Ricky. Det är en sprej.
-De gillar inte lukten. -Jag borde ta med det till träningslägret.
-Så att de inte jävlas med mig. -Vad sa Jack om att du skulle ta värvning?
Han sa inget.
För jag har inte berättat.
Ricky, hur tror du att han känner om han får reda på det från nån annan?
-Det har jag inte tänkt på. -Sluta skjuta upp det. Det är en order.
Jag tar hand om Bandit.
Ja.
Men vattentrycket är för lågt.
När kan du titta på den?
Det blir bra. Tack.
Hej, Charmaine, vad kul att se dig.
Min moster vill ordna en babyshower.
Men klubbhuset är bokat till slutet av året.
-Okej. -Vi kanske kan få ha det här?
-Hur många står på gästlistan? -Femton till tjugo.
Inga problem.
Det är toppen. Jag älskar din trädgård.
Tack. Nick och jag är stolta över den.
På tal om stolt, du måste vara så glad över tvillingarna.
Ja. Jag är jättespänd och jättestressad.
Det är så mycket att göra, och jag har bebishjärna.
Jag vet inte ens vilken blå färg barnkammaren ska ha.
Betyder det att du väntar pojkar?
-Ja. -Jack måste vara överlycklig.
Jack vet inget än. Vi fick precis reda på det.
Snälla, säg inget till Jack eller nån annan.
-Jag säger inte ett ord. -Tack.
-Skrev du på kontraktet? -Inte än.
Jack, jag vet att du vill att jag ska gå på college, men det här är det jag vill.
Förlåt att jag inte sa nåt tidigare, men jag ville inte göra dig besviken.
Du behöver inte förklara dig.
Du är vuxen. Det är dags att du fattar dina egna beslut.
Är du inte arg?
Jag är inte arg på dig.
Jag är stolt över dig.
Du följer dina drömmar. Något jag förstår.
Du måste lova mig en sak.
När du ska till träningslägret kör jag dig och Lydie till busshållplatsen.
Det vore toppen.
Jag är stolt över dig.
Se till att umgås med din farmor.
Hon kommer att sakna dig.
Tack, Jack, för att du är cool med allt.
Har du sett Gloria Golds journal? Hennes blodprovsresultat kom precis.
-Anemi? -Ja, bra gissning.
Hon var ett praktexemplar, men tack för komplimangen.
-Tack. -Det var en bra dag i dag.
-Vad? -Är du alltid så här positiv?
Det är genetiskt. Mamma är festfixare
och pappa är världens mest optimistiska person.
Blandar man de två, så får man det här.
Det låter helt logiskt.
Du då? Är du pessimist eller optimist?
Hälften optimist, hälften realist.
-Vilket betyder? -Att jag är ett hoppfullt kontrollfreak.
Det debatteras mycket här uppe.
Jag gillar det.
Okej, prova det här. I slutet av varje skift frågar jag den jag är med
vad som var deras höjdpunkt under dagen.
Okej, höjdpunkten i dag
måste ha varit när jag övertygade mrs Tilden
om att psoriasis inte smittar.
Du då?
När du sa att jag var attraktiv.
Oj. Okej. Det sa jag inte.
Du sa att jag såg bra ut, men alla vet vad det betydde.
Du yrar och behöver en paus.
Jag skulle faktiskt ut och springa.
Blue Creek Trailhead ligger bredvid pensionatet.
Det är min favorit.
-Springer du? -Så ofta jag kan.
-Vi kanske ses i spåret. -Ja.
-God natt. -God natt. Vi ses imorgon.
Var är Lizzie?
Connie körde hem henne.
Jag har så ont i huvudet.
-Kan du ge mig lite aspirin? -Självklart.
Varsågod.
-Tack. -Ja.
Har du den?
Ja.
Vernon! När dog Lilly?
Hur visste du det?
Lilly var otrolig på att skicka kort.
Hur arg hon än hade varit hade hon skickat minst ett kort.
Det hade jag glömt.
-Varje högtid, bra eller dålig... -Min favorit var Måndag hela veckan.
-Vem gör så? -Bara Lilly. Lilly.
Det var inte bara kortet.
Stackars Lizzies min när jag frågade om Lilly.
Ja.
Berätta vad som hände.
Okej.
När du var i South Carolina
diagnostiserades Lilly med bukspottkörtelcancer.
Hon ville säga det personligen och jag respekterade det.
En dag hälsade jag på henne och Tara.
Tara lagade mat och Lilly tog en tupplur.
Hon fick en stroke i sömnen.
Hon vaknade aldrig.
Hon dog fridfullt. Jag lovar.
Hon led inte.
Din olycka skedde när du var på väg hem till hennes begravning.
Och på vägen hit från flygplatsen...
Uppfattat.
Okej.
Ja. Okej. Vi återkommer. Hej då.
-Hej. Tack. -Till dig.
Hur var det på jobbet?
Jobbet gick bra.
Jag berättade för Joey.
-Va? -Förlåt.
Jag pratade med henne i telefon och hon började få panik.
Jag ville inte oroa henne. Jag kunde inte göra så mot henne.
-Det är okej. Jag fattar. -Okej.
Jag lovar att vi inte berättar för nån annan förrän vi är redo.
Det ska jag komma ihåg. Okej?
Under tiden kanske vi kan flyga ner till LA.
-Okej, varför? -Jag pratade precis med kliniken.
De tar emot nya patienter.
Vi kan göra en konsultation.
Okej.
Om vi behöver mer vård i framtiden, så visst.
Men just nu känner jag mig bekväm med dr Lorton.
Jag kan inte bara sitta och vänta på att nåt hemskt ska hända.
Mark och jag...
Vi gjorde allt enligt reglerna.
Vi hade den bästa prenatalvården.
Och vi förlorade ändå vårt barn.
Så om jag fokuserar på "tänk om", kommer jag inte att fungera.
Jag fattar.
Okej.
Jag vill inte att det händer oss.
-Nej. -Jag försöker bara stötta dig.
Jag vet.
Jag vet. Det får mig att känna mig älskad. Det är allt jag behöver just nu.
-Ledsen, vi är inte intresserade. -Jag är inte här för att sälja nåt.
Rose Miller gav mig ditt namn.
Va?
Du har fel Vernon Mullins.
Den enda Rose Miller jag kände dog för 40 år sen.
-Var fick du det ifrån? -Hon sa att du kanske inte skulle tro mig.
Hon ville att du skulle ha det.
Rose?
Lever Rose?
Hon är min mormor.
Och jag är ditt barnbarn.
-Hej. -Hej.
Du måste se nåt som privatdetektiven skickade.
Vad är det?
-Vad tittar jag på? -Fortsätt titta.
-Vem är det? -Det är Vince, killen som tog Christopher.
Så det var inte Brady.
-Va? -Brady sköt mig inte.
Det var Vince.
Hur är det?
Jag har aldrig mått bättre.
Det är svårt i början, men man vänjer sig.
Det är inte första gången för mig, och jag tänker inte stanna mycket längre.
Du kan ha rätt.
Du har förtjänat det här.
Kom igen.
Jimmy!
Nästa gång du ger dig på mig kommer jag inte att vara så snäll.
Jimmy är min kusin, din jävel.
Ner på marken, interner. Ner på marken.
Säkra gården!
Intern skadad. Säkra gården.
Vi behöver en sjukvårdare. Vi behöver förstärkning!
Undertexter: Stephanie Clarke