Hei, vakre deg.
Oi, var det meg? Jeg får vel spise den.
Slutt å knabbe, ellers må jeg ta med butikkjøpte til Vinterfestivalen.
Det vil gjøre skam på Vreeland-julekakene.
Skulle ikke du henge opp lys i trærne ute?
Jeg er ferdig.
Så flink du er. Hvorfor henger jeg etter?
Du henger ikke etter, men er kanskje litt distrahert.
Av de million tingene som skal skje den siste uka før jul?
Av jobbtilbudet.
Maddie.
Det er en flott jobb. Du fortjener den og blir en stjerne.
Den er perfekt.
Markedsføring kombinert med bøker.
Iblant liker jeg å markedsføre Prinsesse Katie mer enn å skrive den.
Det ville være gøy å skape blest om andre forfatteres bøker.
- Jeg ville være god. - Så hva er problemet?
Det er rart å tenke på å flytte til New York.
Det forstår jeg. New York ville være et forferdelig sted for familien.
Barna dine er jo en musiker, en skuespiller og en danser.
Danser/paleontolog.
Hun må besøke Naturhistorisk museum, selv om hun ikke overnatter.
- Mamma. - Ja.
Jeg forstår bekymringen.
Hun er jo en spak og stillesittende kvinne,
og kjæresten er jo bare i New York...
Én gang i måneden? To. Jimmy kjenner nok alle hovmesterne i byen.
Hva med deg?
Et problem. Yankees ville ikke ha meg.
Det såret meg dypt... i en lang stund.
Men ikke nå mer. Erik og jeg kan få til et opplegg.
Jeg kan komme innimellom.
Det ville være en stor forandring.
Vi har ikke vært på bryllupsreise. Det er ikke riktig tidspunkt.
Det er det aldri.
Vi tar de beste avgjørelsene vi kan, og håper at timingen stemmer.
Jeg skal tenke på det.
Gikk det intervjuet bedre enn de andre?
Ingen har oppfylt alle kravene,
men vi er trygge på at den rette personen er der ute.
Et sted.
Men hun kan ikke ansettes før hun følger byreglene
og sender inn en søknad.
Henrietta.
Ber dere meg om å søke?
Jeg er ganske sikker på at vi trygler.
Du har vært stabil gjennom alt oppstyret,
og både innsiktsfull og idérik.
Du var... er nøkkelen til vår suksess.
Du ville være en flott bysjef.
Har aldri falt meg inn.
Jeg har sittet i denne stolen i årevis.
- Send inn en søknad så intervjuer vi deg. - Og ansetter deg 10 minutter senere.
Hvem skal være assistenten din, da?
Jeg vet ikke.
Kan dere intervjue min venn Zola i byplanlegging?
Zola er fantastisk. Hun er en utmerket kandidat.
Vi lyser ut jobben straks.
- Mamma. - Vi finner ut av dette, Dana Sue.
Jeg vet at denne skolen er dyrere enn vi planla.
Men jeg skal få meg jobb, stipend.
Nei da. Dette er gledestårer.
Jeg har vært bekymret og engstelig.
Nå som jeg vet at du skal dra, er jeg så stolt.
Vi skal finne ut av det.
For vi er glad i hverandre,
og vi har tro på hverandres drømmer.
Absolutt.
Det som betyr mer enn å se deg til middag hver kveld
er at du er lykkelig.
Tusen takk. Jeg er glad i dere.
Vi er glad i deg også.
Å klaske på tranebær og rosmarin gjør ikke maten mer julete.
Peppermynte og timian, da.
Dagens første kunde er her
og klager på en takeaway-bestilling.
- Vi har ingen bestilling. - Derfor er jeg forvirret.
Ja, sir? Bailey sa du hadde et takeaway-problem.
Du har ikke tatt meg med ut ennå, og det er et problem.
Hadde du sagt at du var her, kunne jeg ha planlagt noe og løst det.
Jeg prøvde å være spontan.
Det er et nytt konsept for meg.
Jeg jobbet med den vitsen i en time og 45 minutter
av de to timene det tok meg å kjøre hit.
En fin start. Vi kan jobbe med det.
Daten. Ikke vitsen.
Vitsen var ganske bra.
Jeg faller ikke.
Nei? De fleste planlegger ikke å falle, men faller likevel.
Ja, jeg faller for deg på nytt hver morgen.
La oss fortsette sånn i mange morgener framover.
Døra.
Jeg blåser i om selveste nissen står utenfor.
Ikke åpne. Han kan skvise seg ned pipa.
Da knuser han stearinlysa.
Tenk om det er julesangere eller en pakke?
En pakke. Greit.
- En alv? - Det blåser jeg i.
- Reinsdyr. - Legg igjen en beskjed.
- Et troll. - Kan gå videre.
Kanskje det er...
- Mamma! - Overraskelse!
- Jeg sa hun ville bli overrasket. - Hun er vel mer sjokkert.
Erik!
Planla dere dette sammen?
Er dette mitt "noe spesielt" til jul?
Jeg kan nesten ikke tro det!
Jeg måtte forhandle litt med Zeke, men Erik vant frem.
Du snakket med broren min også.
Vi må være i Tampa på nyttårsaften, men det var verdt det.
Du får holde et øye med han her. Han kan være overbevisende.
Det blir litt av en jul, det er helt sikkert.
Sitt her.
I midten.
Ok.
Vi har en presentasjon til deg.
Kyle laget den, men vi la til litt også.
Ok.
Presentasjonen heter: "Hvorfor Maddie burde ta jobben."
Mamma, du har alltid oppmuntret meg,
alle oss, til å gripe muligheter når de byr seg.
Det ville vært synd å la en så stor en, som er perfekt for deg, slippe unna.
Jeg oppdro deg til å ha tro.
Vit at vi har tro på deg.
Så du må ha tro på oss
og vår evne til å ta vare på hverandre,
uansett hvilken by folk er i.
Du fikk Beatriz til å forstå at ens talenter ikke bør skjules.
Man skal benytte talenter,
ikke bare for seg selv, men for andre.
Det har du bevist om og om igjen for familie og venner.
Gjør det for deg selv nå.
INSPIRASJON
Du er inspirasjonen min, mamma.
Jeg vil ha store eventyr som voksen,
om jeg jobber i et forlag i New York
eller drar på utgravinger i Argentina.
Jeg vet jeg kan være modig, for det har du alltid vært.
Som da pappa dro, tilbakekallingen eller denne nye jobben.
Hva sier du?
Jeg er veldig bekymret.
Nei, dette skulle få deg til å føle deg bedre.
Men presentasjon var kjempeeffektiv.
Jeg syns dere burde få jobben.
Der gikk jeg nesten på.
Tusen... hjertelig takk
for tanken og kjærligheten dere la i dette.
Jeg får vel takke ja.
Vi ønsker deg fred i julen
Og et fredelig nytt år
God jul, Annie!
Du får fem minutter til å klemme og kysse ham,
så må jeg kjøre ham til mora hans. Jeg er i bilen.
Takk, Olivia.
- Velkommen hjem. - Takk.
Kom du hit før du dro hjem? For en kompliment.
Du skulle jo komme i morgen.
- Jeg kan dra. - Nei.
Vi kjørte hele natta så vi kunne komme tidlig hjem og overraske alle.
Jeg er overrasket, spent, glad, og gleder meg til å høre om det.
Jeg sendte meldinger.
Jeg vil fortsatt høre alt fra deg.
Og jeg har mye å fortelle deg. Kjempestore greier.
Ja, jeg også. Men du må gå.
- Nei, jeg kom nettopp. - Olivia venter.
Du må hjem og overraske mora di
før noen ser deg og ødelegger alt.
Dette er jo Serenity.
Nå som du er hjemme, har vi massevis av tid.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Så fantastisk. De første stegene til vår mobile klinikk.
Takk for at dere tror på prosjektet,
som våre venner og som stiftelsen.
- Dere vil gjøre stiftelsen stolt. - Ja.
Jeg må gå ett skritt videre.
Takk til dere for at dere hjalp meg å bli den kvinnen
jeg drømte om å bli da jeg først kom hit.
Vi er så glad på dine vegne.
Og på dine, Howie.
Tusen takk for det.
Jeg skal finne noen til å jobbe på spaet,
siden Carla går tilbake til biblioteket.
Godt jobba med å få det i gang igjen.
Ja. Vi tar gjerne imot innspill.
Vi er glad for at du skal fortsette her på deltid.
Takk igjen. Vi snakkes snart.
- Ha det. - Ha det.
Vår evne til å gjenkjenne og fremme talent,
fører til at vi blir underbemannet.
Spesielt siden jeg har blitt tilbudt en jobb.
Hva?
Hos et forlag.
- Hva? - Hva?
På Manhattan.
Manhattan i South Carolina?
Det er ikke noe Manhattan der.
Jeg vet det. Jeg bare håpet.
Hvor lenge blir du borte?
Vanskelig å si.
Blir hele familien med?
Jeg vet ikke.
Detaljene rundt flyttingen har vært litt overveldende,
og jeg ville snakke med dere begge
ansikt to ansikt om spaet og alt.
Jeg burde nok ikke ta den.
Det var bare hyggelig å bli spurt.
Nei.
- Du bør ta den. - Hva skal du gjøre for dem?
Markedsføring.
Det du har en grad i?
- Ja. - Perfekt.
Jeg er ikke på rådhuset lenger,
så jeg kan overta her til vi finner en erstatning.
Nei, jeg overtar.
Ronnie og jeg har snakket om å sette alles drømmer ut i livet.
Og ikke bare vår familie sine.
Drømmene til dem du elsker bør være like viktige som dine egne.
Men vær forberedt på å sitte halve dagen med jobbtelefoner,
og resten av dagen med oss.
Fordi vi må få vite hver minste detalj
om alle store ting som skjer.
Vi vil savne deg noe voldsomt.
Gud velsigne dere.
Hei, jenta mi.
Nei, ikke. Hvis du sitter der, blokkerer du utsikten til kjøkkenet.
Jeg trodde du ville se den nye dekoren
og smake på den nye menyen.
Det er mitt ansvar som din mor å få et inntrykk av denne mannen.
Jeg forsikrer deg om at jeg har sjekket Erik ganske grundig.
Jeg blåser i om du fikk ham undersøkt av NSA.
En mor må være påpasselig når det gjelder barnas lykke.
Og slik påpasselighet kan bare tolkes som innblanding
hvis det viser seg at moren tar feil.
Når skjedde det sist?
Jeg tror ikke byarkivene går så langt tilbake.
Poengverdien hans fortsetter å stige.
Mamma!
Iris, jeg er så lei for det.
Jeg trodde vi hadde egg i kjøleskapet.
Jeg håper ikke julekakedeigen...
Hei, mamma!
Bra at vi har egg.
Vi kan vel ikke be Ty tørke det opp?
Så godt at du er hjemme.
Det er deilig å være tilbake.
Ok, nå som det er gjort...
Katie, gi dem et øyeblikk.
Du må gjøre ferdig julelandsbyen.
- Hvor er et bra sted? - Det i fjor.
Det er greit om Ty endrer ting.
Det sto et bra sted i fjor, midt i landsbyen.
Katie, kakaoen din er klar.
Jeg er så stolt av deg.
Din første turné.
Bonuspoeng for å komme hjem sunn og glad.
Du er glad, ikke sant?
Kjempeglad, og jeg har masse å fortelle dere,
men jeg vil ikke skuffe prinsesse Katie med å ikke plassere huset mitt.
Det er ikke så mye plass midt i byen som hun trodde.
Ting endrer seg.
Historier forandrer seg.
Folk har beveget seg her mens du var borte.
Det er noe du må venne deg til hvis du vil ut å turnere.
Det vil jeg.
- Ja, virkelig. - Ja?
Og... dette høres ikke helt ekte ut,
men vi fikk et fantastisk tilbud fra et band vi spilte med i Nashville.
De vil at vi skal turnere med dem. Åpne for dem.
Så gøy!
I Europa.
Jeg trodde du skulle si New York.
Hvorfor?
For jeg har kanskje en jobb der.
Ja da, mamma! Få høre!
Etter middag.
Jeg vil bare si at det er greit at historiene våre endrer seg
for alt som betyr noe er at de som elsker oss, støtter oss.
Alt annet, småtteri.
Er ikke fred på jorden og velbehag til alle litt vagt?
Jeg har laget et ledd.
At mamma, miss Paula, miss Iris og miss Grace
ute på byen sammen ikke ender med en telefon om kausjonspenger.
- Oi. - Ja!
Se på dette.
- Hell det ut. - Hell det ut.
Nydelig.
- Skål. - Skål.
Jeg lagde et ledd
og ønsket at undervisningskjøkkenet snart er i gang,
og et som ønsker at Maddie får en utmerket arbeidsavtale
fra den nye jobben i New York.
Forsiktig med hva du ønsker for andre.
De sendte nettopp avtaleforslaget.
Så fantastisk.
Ikke akkurat.
Det er ikke det imponerende tilbudet jeg forestilte meg.
Jeg vet ikke om det er verdt omveltningen.
Hvordan har vi vært venner i alle år, uten at du har lært om motforslag?
Får jeg se den foreslåtte avtalen? Kom igjen.
Forretninger får ikke komme i veien for trepynting og margaritaer.
- Kjære vene. Er tilbudet så dårlig? - Gi meg det.
Vit hva du er verdt, og sørg for at disse folka også gjør det.
Så begynn som du vil.
Ikke "tusen takk". Bare "takk".
Ikke virk glad når du sier at de ikke tilbyr nok penger.
Men de er et lite forlag.
De tilbyr deg 20 % mindre enn de har råd til,
og vet at vi vil be om 40,
så når de gir deg 20, føler de at de vant.
Og New York er dyrt.
Ja. Vit hva du er verdt.
Vi vil også be om en langhelg per kvartal
så bestevenner kan komme til Manhattan på margarita-kvelder.
- Det hadde vært flott. - Enestående!
Les det jeg faktisk skrev.
Det er en deilig følelse å kreve det man fortjener.
Ja, og vet du hvorfor det er deilig?
Vi gjør det ikke ofte nok.
Dette er flott, Helen.
Trykk send.
Håndterer jeg det med undervisningskjøkkenet feil?
Jeg har prøvd å finne et passende hjørne jeg kan skvise det, og meg selv, inn i.
Kanskje jeg burde stille meg på torget og sørge for at alle forstår
hvor viktig dette kan være for Serenity.
Gjør det.
Vi kunne skape en bygning til Magnolia-stiftelsen
og la kjøkkenet være en del av det.
Ronnie snakket med...
Ronnie snakket med Alexander
om å komme tilbake hit... for å hjelpe.
For å... hjelpe. Bare for å hjelpe.
- Dana Sue. - Helen.
La meg bare si...
Ja.
...hvor elskverdig det er
at du er bekymret for å nevne Alexanders navn foran meg.
Gikk du glipp av helsiden i The Sentinel der jeg forkynte min kjærlighet for Erik?
Det er en god idé.
Jeg vet ikke hva jeg skal gi Cal til jul.
Jeg vil at vi og våre kjære menn
skal gå julen i møte slik barn gjør.
Med vidåpne hjerter og øyne.
Tro at alt er mulig.
At vi fortjener alt det gode vi ønsket oss.
Slutte å unnvike skyhøye forventninger
fordi vi har høydeskrekk.
Skål for troen på at store ting er mulige
fordi vi tror på hverandre.
Ja.
Skål.
Lagde du den?
Pappa hjalp meg litt.
Den er kjempefin.
Virkelig. Tusen takk.
Jeg tenkte du kunne bruke den til tekster.
Tekster?
Ok.
Ty,
det er kjempefint.
Vi gikk inn i en antikkbutikk i Knoxville.
og fyren sa det var et bra kamera for film
for jeg vet ikke...
Det er utrolig.
Det er enda mer utrolig hvor mye du støtter meg og min kunst.
Akkurat som du støtter musikken min.
Det er derfor
jeg gleder meg så til å fortelle deg
at jeg kom inn på Monterey Institute for the Arts.
Kunstskolen jeg aldri i verden trodde jeg ville komme inn på.
Selv om den er mye dyrere enn noen av de andre jeg så på
så hjelper foreldrene mine meg.
Jeg vil ikke være så ofte hjemme, men kanskje du kan komme til California.
Du og bandet kan spille i California.
Hadde ikke det vært kult?
Unnskyld. Jeg vet det er mye,
men jeg ville si deg det, og det har bygget seg opp.
Vi skal få det til.
Jeg er så stolt av deg.
Og jeg elsker deg
veldig høyt.
Vi skal få det til.
Elsker deg også.
REDD SERENITY! VINN GEVINSTER!
Stort smil. Takk.
Nystekte potetpannekaker.
Julekaker, kakao, kirsebærsaft.
Ser bra ut.
Takk, Chef. Her er bestillingen din.
Takk.
Julekaker.
- Jeg får ikke bestemt meg. - Utdanning tjener alle.
La oss gi det til skolevesenet.
Som en ivrig turgåer, vil jeg slå et slag for elva.
Hei.
Krukka kan fylles til randen, men ingen vil rydde parkene for det beløpet.
Ikke den samtalen vi trenger nå, CJ.
Er du sønnen til Clayton Camp?
Ja.
Jeg syns jeg gjenkjente hånfliret.
Mamma.
- Snakker dere om parkene? - På en måte.
Gruppa vår har snakket om å gjøre hobbyen vår om til en jobb.
Si til ordføreren at vi rydder parkene for beløpet som samles inn.
Så generøst av dere.
Her.
Takk, Bev. Tusen takk.
Slik gjør man forretninger, unge mann. Fra hjertet.
Går det bra? Nesten framme. Du er flink.
Sånn.
Ok. Sett deg her.
Det er en benk rett bak deg.
- Stol på meg. - Det gjør jeg.
Eller... det gjorde jeg.
Til du begynte å dra meg gjennom byen på denne søte,
men ærlig talt teite skattejakten.
Det er fint å huske det første stedet vi kysset,
det første stedet vi tittet på månen sammen,
og det første stedet jeg nesten slo deg i D&D.
Men alt jeg ønsker meg til jul er en dag til å fokusere på hverandre.
Hvorfor styrer du så mye? Hva foregår? Bare si det.
Sokker, sa jeg jo.
Beklager at jeg tar litt av.
Jeg elsker drama, Kyle, men dette føles som noe annet.
Ja. Det er det.
Det er nerver.
Hva? Hvorfor?
Du betyr mye for meg.
Jeg vil gjøre hvert øyeblikk spektakulært
så du vil ha tusen gode minner med deg
når du drar på college.
Kanskje vi kan begynne med tusen kyss.
"Dragen svarte: 'Jeg vil være viktig for deg også.'
Nå forsto prinsesse Katie det.
'Kanskje det er noe vi kan tilby deg som ville gjøre alle lykkelige.'
Dragen svarte:
'Det jeg ønsker meg aller mest er venner å dele historier med.'"
Nei, ikke stopp der.
Vi må, Abigail. Boka er ikke ferdig ennå.
Den kan forhåndsbestilles,
og alt overskuddet går til biblioteket når boka kommer ut.
Ønsket du deg noe?
Hva?
Bortsett fra å ikke bli flau av dette kastet, nei.
Pappa sa alltid at ringspill handler om å ønske,
få til et godt kast og se om ønsket går i oppfyllelse.
Som bursdagslys.
Som livet.
Så dette er jul i Serenity.
Det er vakkert.
Ekte, inderlig og... veldig sjarmerende.
Jeg har villet spørre deg om noe.
Lager du mat?
Du er kokk, så det er et lurespørsmål.
Nei.
Heller en overgang til en annen samtale.
Hvor er du på en skala fra "Jeg kan koke vann"
til "Jeg kan lage baked Alaska etter hukommelsen"?
- Er det skalaen? - For øyeblikket.
Ok. Helt ærlig.
Jeg er heldig som er på "Jeg kan koke vann"-nivået.
Det går bra.
Men liker du det?
Når vannet begynner å koke.
Hva...
Jeg er spontan nå.
La oss få vannet til å koke.
Hva synes du, Erik?
Hva er galt med dem?
De er gode.
- De må være litt... - Søtere.
Dumt å bake med eksperter. De er søte nok i massevis.
- Litt til, vennen. - Jeg vet hva du trenger.
- Is. Is er akkurat det de trenger. - Is?
Jeg går til spisestua og henter isbøtta.
Man legger ikke is på kjeks.
Nei.
Den tres på bakerens hånd.
Men bare hvis hun sier ja til å tilbringe resten av livet
med å perfeksjonere oppskriften på kjærlighet, glede,
og gjensidig respekt.
Jeg vet det.
Det er raskt.
Kanskje litt sprøtt.
Jeg kan ikke vente lenger med å uttrykke
lengselen etter at du skal bli min kone.
Min partner.
Min sjelevenn.
For alltid.
Hendene mine...
Hendene skjelver, og jeg vil ikke miste den.
Og den er kald. Jeg...
Helen.
- Vil du... - Ja.
Ja.
- Ring Maddie og Dana Sue. - Det kan jeg ikke.
Deler jeg all gleden er jeg redd jeg eksploderer og går i stykker...
Vent litt.
Jeg vet når jeg skal si det, men nå...
...må du åpne denne.
Det er vasen jeg knuste.
Naomi Webster fortalte meg om trampingen på glasset
i hennes og Priyas bryllup.
De sa:
"Måtte intet annet knuses mellom oss."
- Har du reparert den? - Det kalles kintsugi.
En japansk prosess som gullsmeden i Egret Falls gjør.
Gullet minner oss om at
ting kan bli enda vakrere
etter at de knuses.
Vi har opplevd vanskelige ting
sammen og hver for oss.
Jeg har tro på
at vi kan gjøre hverandre sterkere.
I årtusener.
Fordi du lot meg.
- Kommer jeg for tidlig? - Å, mamma. Hvor lenge har du visst det?
Trodde du virkelig at jeg kom hit for en vanlig julefeiring?
Denne flotte mannen ringte meg og spurte om han kunne komme til Tampa
så jeg kunne intervjue ham og velsigne dette.
Som om jeg ikke har spioner i Serenity
som holder meg oppdatert.
- Hva? - Hva?
Den samtalen var alt jeg trengte,
men jeg måtte være der da det skjedde.
Jeg vet hvor dyrebar kjærlighet er
og hvordan den kan rives bort for fort,
og jeg er glad dere stoler på hjertet og hverandre.
Dette er så vakkert.
Stilen min?
Livet.
Hva driver dere tre med?
Jeg vet at jeg ringte i går kveld.
Nei, hun har ikke ombestemt seg.
Jeg ville ønske en god julaften før vi går i kirken.
Ja, kirken.
Med Helen og moren hennes.
Det skal vi, mamma, snart. Jeg lover.
Takk, pappa! Jeg glad i dere.
For en gave.
Jeg vil ikke gå med ringen i kirken.
Jeg vil ikke stjele rampelyset fra June.
På julaften av alle netter.
Det setter hun nok pris på.
- Klare til å dra? - Ja, bare én ting til.
Fryd over jord
Ja, vi er klare. Jeg er klar.
Dette er favorittgudstjenesten min.
Min favorittkveld.
En kveld som symboliserer nye begynnelser.
En kveld bygget på tro og håp.
En kveld rotfestet i kjærlighet.
Og... dette er vanligvis min favorittpreken.
Men i kveld...
...blir den ikke noe av.
June?
Går det bra?
Jeg trodde jeg kunne fullføre gudstjenesten,
men veene er nå tre...
Jeg hjelper til.
I Lukas sier englene: "Frykt ikke.
Se,
jeg forkynner dere en stor glede,
en glede for hele folket."
Hopper jeg over prekenen, kan jeg fullføre.
Gud fryder seg over din hengivenhet, men har sterkere nerver enn meg.
Kan vi dra nå?
Men det er julaften.
June, du har lært oss hva vi skal gjøre.
Bli med David og Erik.
Men Helen...
Det er ikke tre minutter.
Mistet tellinga mens jeg ba om å fullføre.
Jeg spør ikke. Jeg ber deg.
- Vi drar. Nå. - Men...
Kom igjen.
Å, kom nå
Med lovsang
Jordens
Kristenskare
Å, kom nå
Til Betlehem
Kom for å se ham
Kongen i en krybbe
Kom, tilbe ham, Guds under
Kom, tilbe ham
Guds under
Vår Herre
Krist
Vår Herre, Krist
Ja, Herre
Vi hyller deg
Som kom til jorden
Barn Jesus
Deg hører
Velsignelsen til
Ordet ble kjød
Og bor i dag iblant oss
Kom, tilbe ham, Guds under
Kom, tilbe ham...
ENGLER DALER NED I SKJUL
...Guds under
Kom, tilbe ham
Guds under
Vår
Herre Krist
Ok! Årets familieportrett.
Du må være med, vennen.
Jeg stiller inn timeren.
"God jul" om tre, to, én.
God jul!
Jeg er så begeistret for at Jimmy og vennene hans
ser etter investeringsmuligheter i Serenity.
Alt for å holde ham nærmere hjemmet.
Jeg har snakket med Alexander om en idé jeg har.
Vi også. Tidlig fase. Hva planlegger du, Jimmy?
Et B&B.
- Jeg elsker det. - Ja?
Hadde vært fint å ha søstera mi nærmere enn Castlewood når hun besøker.
Det er synd Kathy ikke er her til jul.
Bonnie og Tripp trengte henne mer.
Jeg vil tilbake til Ronnies elsykkelidé.
Et av barna mine liker økoturisme
og kan være den perfekte investoren
til å få deg og Jeremy i gang.
- Kan jeg avtale et møte rett etter nyttår? - Det er jeg veldig klar for.
Jeg er sulten.
Noen andre?
Ta meg med til kjøttbollene.
Det skal jeg.
Hvem ante at nissen var en rik playboy fra Charleston?
Dette kan bli fantastisk.
Kanskje vi kan få alles drømmer til å gå i oppfyllelse.
La oss finne en misteltein og kysse under den.
Hvem trenger en rar liten plante?
Jeg har all kjærligheten og hellet jeg trenger rett foran meg.
Jeg elsker deg.
Er det noe galt?
Olivia, Roxanne og jeg har en ny turné.
Åpne for et bra band...
Gratulerer.
...i Europa.
En drøm som går i oppfyllelse.
Vet du hva som ville gjøre drømmen... enda bedre?
En platekontrakt?
Å dele den med deg.
Dette er en sjanse man får én gang.
Jeg vil at vi skal oppleve den sammen.
Du kan ta utrolige bilder.
- Det blir kjempegøy. - Når da?
I sommer.
Og utpå høsten.
Jeg må på skolen.
Friår?
- Vær så snill. - Det går ikke med dette programmet.
Du er kunstner.
Turnéen vil nære kunsten din. Det er så perfekt.
Jeg vil at vi skal gjøre dette sammen.
Ty, nei.
Jeg vil ikke utsette drømmen min for å jage din.
Jeg kan ikke avslå turnéen.
Vi vil ikke se hverandre...
Det tok 17 år før du sa du elsket meg.
Holder vi ikke ut ett til, er det kanskje svaret vårt.
Der. Hvilken er favoritten din?
Hvis vi ikke forstyrrer,
så har Katie noe hun vil gi til Bex.
Så søtt.
Miss Kathy kom med denne da hun kom til pappas begravelse.
Det er en julegave han kjøpte til Bex.
- Det var det jeg håpet på! - Ja!
Nå har alle guttene lommekniver, og vi jenter har armbånd.
Takk, Katie.
- Takk. - Det var Bill.
Kan Bex bli med å ta en kjeks?
Det hadde vært snilt.
- Tid for kjeks. - Sånn, Bex.
En vakker familie.
Takk.
Apropos...
"Jeg ønsker at Noreen og Bex vil flytte inn hos meg. Forelsket."
- Ja. - Ja?
Vær så god.
Gå ut.
Ty.
Jeg forbinder ikke jul med champagne, men det er greit for meg.
Det handler ikke om jul.
Jeg skal si deg noe, som min venn.
Min nære, betrodde venn.
Ikke én mine.
I det hele tatt.
Helen og jeg er forlovet.
Hun vil si det til Maddie og Dana Sue først.
Vi gjør klart til feiringen.
Jeg skylder deg en klem og et jubelrop. Noe i retning av "fy flate".
Greit. Alle er altfor høflige. Spis. Drikk.
Ho, ho, ho. La oss gå på kaféen. Kom.
Hei, jenta mi. Kom igjen.
Hei.
Ikke dere to. Vent der.
Hva?
Er alt i orden med Annie?
Mange "min siste jul før jeg drar hjemmefra"-følelser.
Det går bra.
Hun må bare fokusere på hvor gøy hun får det på skolen.
Før venner og naboer ankommer, en skål.
Du store Jesu barn i krybben.
Er det stjernen, eller er det en diamant?
Fortell oss alt.
Jeg sa "Ja".
Og?
Har dere en dato?
Ikke ennå.
Dette skjedde raskt.
Vi tar resten sakte.
Vi skal sørge for at du kan komme fra New York, så klart.
Godtok de motforslaget?
Jeg fikk e-posten i går kveld. Hvordan visste du det?
De ville vært dumme hvis ikke.
Skal du si ja?
Hadde vært dumt å si nei.
Du store min.
Ting skjer veldig fort. Jeg føler meg svimmel.
Og jeg har bare tatt to slurker.
Ja.
Vet dere, jeg laget denne tidligere.
Navnene våre er på de tre leddene
for å minne oss på at hva enn det nye året bringer,
uansett hvor langt fra hverandre vi er,
vil dette... oss tre,
alltid være styrke,
kjærlighet...
...og hjemme.
Jeg er veldig glad i dere.
Glad i dere også.
Jeg òg.
For en strålende jul.
Hva vil det nye året bringe?
Jeg trodde aldri jeg ville si dette, men glem margaritaer.
Vi trenger champagne.
Det kan jeg ordne.
Nå, Erik!
- Hva? - Hva?
Erik!
Gratulerer.
Se på dem.
Glede, ja.
God jul.
God jul!
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins