BASERET PÅ BØGERNE AF SHERRYL WOODS
KOM HJEM
Dana Sue, hvornår får vi en snak?
Efter du har tænkt over de gange, jeg har skullet vente,
fordi det, du skulle, var vigtigere end at lytte til mig.
Erik, Helen og jeg talte om,
at vi gerne vil mindes hendes far til brylluppet.
Vi talte om at stille hans billede nær alteret.
Jeg har en anden idé.
Sig frem.
Min elskede Ben tabte sig så meget,
at han frygtede, vielsesringen ville glide af.
Så jeg skulle passe på den.
Han vidste, han ikke kunne følge dig op ad kirkegulvet, når dagen kom, skat.
Men du skulle vide, at han er her i ånden.
Hvis du bærer hans ring i en kæde,
er han lige ved dit hjerte.
Så du hver dag bliver mindet om,
hvor højt han elsker dig på jorden og i himlen.
Tak, mor.
Og far.
Erik, jeg har noget til dig.
Det er Bens søndagsur.
Zeke har hverdagsuret.
Ben ønskede, at Helens mand fik et særligt et,
så han blev mindet om, at hvert sekund med ens elskede tæller.
Tak for æren.
Hold Decatur-kærligheden i live.
-Okay? -Det vil vi gøre, mor.
Det vil vi gøre.
"Vi er spændte og klar til at gå videre med aftalen.
Jeg sender den også til Javi. Giv besked. Jeg glæder mig til samarbejdet."
Jodie lyder begejstret.
Men det gør du ikke.
-Hvad synes du? -Din mening er vigtigst.
Vil du gerne det her?
Ja.
Men jeg behøver ikke. Mit liv er virkelig skønt.
Det vil jeg ikke sætte på spil.
Det ville være fedt at bygge et hold, og jeg tror, jeg ville være fantastisk.
Og Javi er sikkert en fin fyr.
Jeg er bare ikke sikker på, at vi er det bedste match.
Måske skal Javi coaches af en god coach
for at blive en holdspiller.
Du har hjulpet og inspireret mig, fordi du ser kernen i et problem
og har givet folk, inklusive mig, et svar, så jeg ved, du kan hjælpe Javi.
Tak, skat.
Kom her.
Jeg ville altid være en god søn, men min far og jeg fik ikke det forhold.
Men nu
har jeg en god søn.
Det er langt vigtigere.
Hej, partner.
Jeg håbede, at du var her.
-Synes du ikke, jeg arbejder hårdt nok? -Jeg håber, du arbejder lige hårdt nok.
Spar på kræfterne til rejsen.
I sætter tempoet. Jeg prøver at følge med.
Tid til en pause?
-Cannoli. -De er søde denne gang.
Tak. Men hvorfor?
Jeg har stået i mange tomme rum for nylig og tænkt på, hvordan de bliver fyldt ud.
Når jeg skal træffe valg, hjælper madlavning.
Verden giver mere mening, når jeg kan opdele den
i ingredienser og temperaturer og forudsigelige resultater.
Du er en fantastisk kvinde, Dana Sue.
Det ved jeg nu ikke.
En brand, din datter skal på college, og du samarbejder med en gammel rival…
Den sidste er godt nok overraskende.
Det ville sende de fleste i seng.
De ville trække et tæppe over hovedet og hælde lidt bourbon i teen.
Men ikke dig. Du holder hovedet højt.
Jeg føler mig ikke ret høj lige nu.
Men tak.
Jeg husker noget tydeligt fra high school.
At jeg slog dig? At jeg var en dygtig elevrådsformand?
Nej, det har jeg glemt.
Men du vidste, hvem du var, og det gør du stadig.
Det er misundelsesværdigt.
Jeg ved, vi ikke har været venner,
men vi bliver venner, så jeg håber, det er okay, jeg siger det.
Tak for det.
Virkelig.
Jeg vil altså ikke være en magnolie.
Men jeg håber, at der altid er plads i livet til en ven mere.
Især når man står i et tomt rum.
Tak, fordi du trådte til.
Er tequilaen åbnet?
Jeg lavede margaritas med Helen og Maddie. De var imponerede.
Vi tømte ikke hele flasken.
Sig til, hvis I mangler hjælp til at tømme den.
Hvor kommer den tvivl fra?
Du er afgørende for det her. Hvis du siger nej, er det slut.
-Hvordan kan du lade ham risikere… -Javi, rolig nu.
Jeg siger ikke nej.
Cal og Javi, I er fantastiske til det, I gør.
Og jeg håber, I ikke lader fortiden påvirke fremtiden.
Tak for det.
Men hvis vi fortsætter,
skal Javi og jeg have en forståelse af, hvordan det fungerer.
Regler, disciplin.
Jeg har ændret mig. Maddie, jeg har en familie nu.
Det skal være en god oplevelse for dig og Anya og din datter.
Og for vores familie.
Og for vores by.
Jeg har bedt mange om at tro på denne drøm, Javi.
-Husker du Minneapolis? -Ja.
-Hvis skyld var det? -Ikke fair.
Jeg spurgte, hvis skyld det var.
Hvis vi ikke er på bølgelængde
og ikke tror på de samme ting og ønsker det samme, så går det ikke.
Det var min skyld.
-Hvorfor sagde du det ikke? -Jeg var en umoden nar.
Jeg kunne kun tage ansvar for at ramme bolden.
Og kan du love mig, at Minneapolis aldrig sker igen?
Giv mig ikke svaret nu.
Tænk over det.
Tal med Anya. Så ringer du til mig.
Jeg ved ikke. Måske er timingen forkert.
Min skat, dog.
Folk kan først hjælpe dig, når du siger, hvad du vil have. Okay?
-Okay. -Nemlig.
Her kommer de.
-Det er varmt, når jeg laver det. -Jeg glæder mig.
Jess. Helen.
Far. Onkel Erik.
Tante Helen foreslog en snak.
Okay.
Min tid i Serenity har fået mig til at indse, at jeg vil skifte retning.
-Hvabehar? -Vent lige.
Jeg vil stadig gerne læse business.
Men jeg vil prøve en bredere plan,
så jeg kan udforske andre ting og være en mere alsidig ressource
for firmaet og for familien.
Det vil jeg gerne gøre på en skole i eller nær Chicago,
så jeg er i vante omgivelser, mens du og mor snakker.
-Står I to bag det her? -Det var udelukkende Jessicas idé.
Okay. Jeg ville sige tak.
Men først
vil jeg først takke dig, Jess. For din ærlighed.
Jeg var, at jeg har været krævende og streng og…
Vi voksede op i et hus, hvor kærlighed var pakket ind i styrke, stolthed,
beslutsomhed.
Jeg er ked af, hvis jeg i din opdragelse fokuserede mere på det end glæde.
For jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, far.
Og jeg vil ære Whitley-måden.
-Men på min egen måde. -Sig til, hvis jeg kan hjælpe.
Okay.
Vi var ikke nået hertil uden jer to.
En god gerning.
Det er familie.
Jeg prøver ikke at involvere dig, men jeg vil gerne tale om det.
Ja da. Jeg vil…
Jeg vil af med den person, så vi kan tale om det.
Mads.
Lucas.
Sydstatsgæstfrihed kan nok ikke lide uventede gæster, men…
Venner er altid velkomne. Du er Maddies tidligere chef?
Lucas. Det er min mand, Cal.
Velkommen til Serenity.
Hvad laver du her, Lucas?
En pålidelig kilde har meddelt, at du taler med Cycnus Press
om en novellesamling sammen med Nell og Stacy og en tredje.
Beatriz Barrera.
-Nå ja, og jeg ville lykønske dig. -Kom du til South Caroline af den grund?
Jeg laver forretning personligt, især når det gælder noget, der haster.
Må jeg sætte mig?
Er der tid?
Jeg var måske lidt for hurtig til at afvise nogle af dine idéer.
Drop snakken med Cycnus, kom over til mig med projektet,
og så kan vi tale om måder, vi kan ryste op i tingene på,
når du er tilbage i New York.
Tilbyder du mig mit gamle job?
Eller en ny og bedre aftale?
Jeg tilbyder, hvad end der skal til i form af løn, frynsegoder og kreativ frihed,
hvis du arbejder sammen med mig igen i New York.
-Det behøver du ikke. -Nå, ikke? Skønt.
For du havde chancen for at arbejde med mig, og du fejlede.
Som vi siger her i Serenity,
velsign dit hjerte.
Tak for besøget.
Farvel, herre.
Var det hævn?
Endnu bedre.
Indflydelse. Endda bekræftelse.
Jeg er enormt stolt af dig.
Og en smule bange. Du ville være god til spillerkontrakter.
Undskyld forstyrrelsen. Lad os tale om holdet.
Vil du gøre som Lucas?
-Behandle folk ad helvede til? -Jeg mente det med forlaget.
Min boghandel skal opbygge mit netværk.
Så jeg kan forbinde dygtige forfattere med gode personer.
Måske starte et lille forlag.
Jeg ved det ikke helt, men jeg vil gøre det herfra.
Hjemmefra.
Så hør her, Alice.
Jeg mener, at eventyrland er der, hvor du er.
-Ikke engang et lille ét? -Jeg tager et stykke senere.
-Vil I ikke spille basketball? -Jeg har større vinderchancer her.
Det er din sidste kamp for Erik som ungkarl.
Det vil være dårlig stil at slå ham.
Super. Så spiller jeg elendigt på alles vegne.
-Kan du mærke det? -Hvilket?
-Hverdagen. -Det her?
De enkle øjeblikke, der bare opstår og bliver specielle,
fordi man tog sig tid til at bemærke dem og huske dem.
Det gør jeg med Bex. Nu gør jeg det med dem, jeg elsker.
Stopper op og nyder skønheden.
Vær til stede og vær taknemmelig.
Lige netop.
-Taknemmelig for jer alle. -I lige måde.
Knus nogle egoer, så forsøger jeg at gemme et stykke tærte til dig.
Forsøger? Hvis jeg kommer tilbage, og der ikke er nogen tærte,
må jeg tage stærke midler i brug.
Nej!
Tak.
Det ser godt ud.
Jeg ønskede et lille bryllup for at fokusere på dem, jeg elsker mest.
Og jeg ville have en brunch efter brylluppet frem for en prøvemiddag,
så jeg kunne være sammen med jer to i aften.
I har begge så mange gæster, og det var min tur til at beværte,
så jeg tænkte, det her var sjovt.
Vi bør få Cal og Erik til at lave en dør mellem Sullivan's og Fællessprog,
så vi kan gå frem og tilbage, når vi har brug for det.
Skål for vores sidste margaritaaften, før vi alle er gifte kvinder.
Alt eller intet!
Dana Sue.
Hvis vi lader, som om alt er fint, er det ikke margaritaaften.
Vi kan tale om alt, uanset hvad det er.
Det her vil jeg gerne tale om i aften.
Hvad vil være anderledes fremover?
-Bliver det her anderledes? -Nej da.
Uanset hvilket kaninhul vi møder, så finder vi en løsning.
Desuden er jeg ikke bange for forandring.
Ikke når I to elsker og guider mig.
Selv hvis Den Gale Hattemager bliver gal en gang imellem?
Tja, han siger også:
"Her får du en hemmelighed. Det bliver alle de bedste mennesker."
Og Alice ville sige, at du skal stole på vejen frem.
Det nytter ikke at tænke på i går, fordi i dag er jeg en anden person.
Uanset hvad der foregår, så står du ikke alene.
Med det her eller andet.
-Fra vugge til grav. -Ja.
-Fint, så lad os holde fest. -En fest.
En fejring. Et eventyr.
Hvad med et bryllup?
Mor tager den heller ikke.
Pastor June bad mig se til jer. Hvordan har I det?
-Har I brug for noget? -Nej. Tak, Harlan.
Okay.
-Skal vi ringe til hotellet? -Jeg kan tjekke kirkens område.
Skal jeg tale med Jessica eller Helen?
Nej. De skal ikke vide, mine forældre er sent på den.
Hvad er værst? At tro, der er et problem. Eller at tro…
Du skal ikke sige det.
Jeg er så nervøs. Og jeg er ikke bruden. Jeg besvimer nok på min bryllupsdag.
Når vi står der, skal du ikke låse knæene. Husk at trække vejret.
Og sørg for at drikke nok, så du ikke besvimer.
Nej, vi vil ikke bekymre os om toilettet i vores kjoler.
De damer.
Stakkels Neville.
Tak. Jeg håber, han har det bedre til receptionen.
Jeg elsker bryllupper her. Og at huske mit eget.
Jeg ville giftes udenfor midt om natten under stjernerne,
men Walter insisterede på at holde et formelt bryllup.
Og
det var smukt.
Skulderpuderne i min kjole kunne have båret bryllupsfesten.
Jeg vil ikke sige det, men jeg kan ringe til sheriffen.
Eller skadestuen.
Hvad gør vi, hvis de…
Mor, far. Hvor har I været?
-Er I okay? -Alle har det fint nu.
-Nu? -Keith, skrev du ikke?
-Du sagde, at du gjorde det. -Hvad skete der?
Der skete et uheld.
-Hvad? -Hold da op, Keith.
Jeg spildte på min kjole.
Jeg skulle ikke have taget den sidste tår kaffe,
men én dråbe gjorde, at min kjole var ødelagt.
Din mor huskede, at Jessica roste Wally, så vi ringede til ham.
Jeg var mere end glad for at hjælpe i denne nødsituation,
men jeg havde ikke noget så afdæmpet, som det jeres skønne mor havde på.
Vi måtte vælge noget mere farverigt.
Jeg gav endda far slips og lommetørklæde. Så mor ikke følte sig iøjnefaldende.
Wally, hvordan takker jeg dig?
Når folk roser dig til receptionen, så sig, at du købte jakkesættet af mig.
Jeg skal lige se Helens kjole.
Er alt fint?
Nej.
-Undskyld forsinkelsen. -Godt, at I kun kom for sent.
Hvad ellers da?
Du troede vel, at vi kom?
June siger, tiden er inde.
Tak, Harlan.
Jeg…
Værsgo.
Mine kære søskende i Kristus.
Vi er samlet i Guds åsyn og dette skønne lokalsamfunds åsyn
for at bevidne foreningen af disse to utrolige sjæle.
"Men over alt dette skal I iføre jer kærligheden,
som er fuldkommenhedens bånd.
Kristi fred skal råde i jeres hjerter,
til den blev I kaldet som lemmer på ét legeme. Og vær taknemmelige."
Helen og Erik udveksler nu løfter
og opfordrer alle par til at holde i hånd og tænke på deres egne løfter.
Helen.
Du har lært mig så meget om at leve med et åbent hjerte,
elske med tro og overbevisning
og aldrig vige fra en retfærdig kamp.
Jeg lover at elske dig for evigt,
Men også at lære af dig for evigt.
Erik.
Jeg lover at bruge evigheden
på at finde nye og overraskende måder
at vise dig mit engagement på,
så vi konstant vokser som partnere.
Jeg elsker, at du er min ven.
Jeg beundrer dig som leder.
Og jeg nyder godt af dit talent som kok og keramiker.
Vi kæmpede os til hinanden.
Og nu…
…giver jeg aldrig slip.
I kraft af den myndighed, som Gud den Almægtige
og South Carolina har givet mig,
erklærer jeg jer nu for at være rette ægtefolk.
I må forsegle løfterne med et kys.
Ville jeg stå her
Efter alle disse år
Blandt stjernerne over os
Måske ikke
Hvis det ikke var for din kærlighed
Jeg ser smil overalt
Som når en konge
Lige er blevet kronet
En kamp er blevet vundet
Som jeg ville have tabt
Uden din kærlighed
Jeg vil holde dig endnu tættere, men så kan vi nok ikke danse.
Husk at tage fat hver eneste dag.
Tvivlede du på, det ville ske?
En gang, to gange. Måske flere.
Men kærlighed er stærkere end tvivl eller frygt, og…
Så her er vi.
Og det er det vigtigste.
Undskyld, jeg ikke kunne holde din hånd.
Jeg mærkede den.
Men vil du holde den nu?
MINNEAPOLIS SKER IKKE IGEN. DINE REGLER GÆLDER.
JEG VIL GERNE LÆRE AF DIG.
Tro på ham,
mens jeg tror på dig.
Nogle gange må man holde i hånd og springe.
Bare man holder i den rigtige hånd.
Ikke noget imod tante Helen og chef Erik,
men dagen i dag har fået mig til at tænke på fremtiden.
Det er fint. Bryllupper gør det ved folk.
Er det passende at sige, at jeg måske vælger en anden retning?
Bare den ikke vender væk fra mig.
Vil du stadig elske mig, hvis jeg ikke er skuespiller?
Vil du elske mig, hvis jeg er kostumedesigner?
Vent, hvordan byttede vi plads?
Hvad vil du?
Måske vil jeg være terapeut.
Det passer godt. Stort hjerte. Dyb forståelse af mennesker.
God til at hjælpe andre.
Det giver mening.
Det gør dit valg også.
Jeg glæder mig til vores fremtid.
-Tillykke, tante Helen. -Tak, Luke.
Du er hurtigt blevet stor.
Vi danser til dit bryllup, før jeg ved af det.
Jeg tager over her. Dans med din søster.
Tak.
Jeg vil ikke være sentimental, for så gør du grin med mig.
Det er en søsters lod.
Det er et smukt bryllup.
Tak.
Det var ikke så svært, vel?
-Det var ikke det sentimentale. -Okay.
Jeg var klar til at knuse enhver mand,
der ikke var dig værdig, men Erik skal ikke bekymre sig.
-Var det følelsesladet? -Der er mere.
Okay.
Du holdt fast i din drøm.
Derfor er jeg ikke blot glad på dine vegne. Jeg er stolt af dig.
Sentimentalt.
-Sentimentalt. -Jeps.
Det var det.
Jeg har altid ønsket, at du var tryg og lykkelig.
Tak, mor. Jeg er begge dele.
Venner må gerne gøre familien selskab. Lad os danse, Serenity.
Ja!
Ikke lige nu.
Hej, Howie. Patienten har det vist godt.
-Jeg er en smule flov. -Han klarer den.
-Undskyld, vi glippede ceremonien. -Men I glipper ikke det her.
Carla, må jeg låne din mand og vores venner for at tale forretning?
I får et minut.
Tak.
Jeg har talt med Jodie.
Investorerne
vil besøge Serenity i næste uge og tale om det nye hold.
Vent, hvad?
Hvor skønt!
Jeg er bare så glad på jeres vegne.
-Jeg er åbenbart interesseret. -Ja.
-Jeg er holdlæge. -Jeg står for forplejning.
Ja. Hvornår begynder vi?
Ikke i aften, men måske i morgen.
Lad os fejre det. Kom og dans.
Sådan!
-Kom så. -Rolig nu, Gabe.
Nej, jeg er oppe at køre. Cal bad mig arbejde på det nye hold.
Skat, hvor er jeg glad på dine vegne.
Godaften.
Når jeg præsenterer mig selv for nye personer,
nævner jeg først min rolle i erhvervslivet.
Og i aften
forstår jeg, at det har været et dumt valg at definere mig sådan.
Så Serenity,
det er rart at møde jer.
Jeg er Erik Whitleys far.
Det er første gang, min kone og jeg har besøgt jeres smukke by,
og det fortryder vi.
Erik er meget mere end min søn.
Vores søn.
Det kan en far være længe om at indse,
hvilket jeg også fortryder.
Men i aften vil vi takke Helen
og Serenity, fordi I hjalp os med at se Erik i et nyt lys.
Det smukke lys,
som verden ser ham i.
Bev, har du lyst til at sige noget?
Nej, fordi alle her ved, at jeg er moren til det bedste barn i Serenity.
Og uden for Serenity.
Stille.
-Jeg er stolt af dig. -Jeg elsker dig, far.
Jeg elsker også dig.
Mine forældre
har inspireret mig mange gange.
Og i aften er jeg inspireret til at lave min egen improviserede skål.
Jeg kom hertil som en outsider.
Jeg blev budt velkommen og elsket.
Og nu er det mit hjem.
Så her er en skål
for alle dem, der kom hertil udefra.
Det var virkelig smukt, men det kan ikke stå alene.
Skål for alle dem, der har været heldige at være født og opvokset i Serenity!
Ja!
-Smukt. -Venner.
Udskæringen af kagen,
som kun chef Erik og chef Isaac kunne se for sig.
Er det Eriks brownies?
Ja, jeg var bekymret for, at vi ikke ville få nogen.
Hold da op.
Min skønne køkkenfamilie.
Helen og jeg sætter stor pris på, at I deltager i brylluppet på denne måde.
Og at I serverer med stil.
Tillykke og held og lykke fra os alle.
Og Isaac, vi ved ikke, hvor vi skal begynde.
Du og Lily ser godt ud i aften.
-Du og Michael imponerer også. -Tak.
Er du glad?
-Meget. Dig? -Mere end jeg kan udtrykke.
Og glad for at dele det med dig, brormand.
-I lige måde, brormand. -Hvad snakker I om? Må jeg være med?
-Vi taler om at blive voksen. -Det har jeg gjort.
Tak!
Okay, har I valgt et tidspunkt for jeres bryllupsrejse?
Når alle er på plads.
Så kommer I aldrig afsted.
Måske må vi overraske jer.
At foreslå margaritaaftener på Tahiti afslører det nok.
Det lyder fantastisk.
Den er min yndlings.
Iris.
Jeg er så taknemmelig for begge mine kjoler.
Hørte vi om rejseplaner, da vi kom gående?
Måske.
Perfekt, for Paula og jeg planlægger en roadtrip for de lovløse.
Maddie.
Planlæg børnepasning derefter.
Skål!
-Skål. -Er blinde passagerer velkomne?
-Ja. -Klart.
Eriks skål var glimrende.
Jeg er ikke vokset op her, men Serenity er et af mine yndlingssteder.
Endnu mere nu.
Selvom vi begge tager afsted,
så håber jeg, at vores veje krydses igen.
Jeg glæder mig til at rejse ud og lave vigtige ting.
Men nu hvor det nærmer sig, er jeg bekymret for, om jeg er klar.
-Det skyldes adrenalinen. -Sommerfugle.
Netop.
Måske er vi aldrig klar, men vi stoler på vinden.
Vi tager afsted og lærer undervejs.
Så jeg kan tage afsted?
Du spørger vel ikke mig?
Måske.
Annie, ingen god mand vil diktere, hvad du skal gøre.
Læg din egen kurs.
Flyv hen, hvor maden er.
Hej, alle sammen.
Det er mig igen.
Tiden er inde til, at alle ugifte personer kommer ud på dansegulvet til buketkastet.
Deltager du?
Ellers tilgiver min gudmor mig ikke.
Ja.
Sikke en smuk fest.
Tak.
-Gør nu ingen ondt, mor. -Bare rolig.
De mødre skal man tage sig i agt for.
Nej! Hende her.
Nej!
Pas på.
Gør det rigtige, nu hvor jeg opgav buketten.
Kan du lide brownierne?
Pekannøddetærten er nu bedre,
men de er ret gode.
Det er lige så godt som "jeg elsker dig."
I lige måde.
Vil du flytte til Serenity?
Er det et frier?
Jeg foreslår, at vi taler om, at vi begge bor her sammen,
og hvad det kan føre til.
Gudskelov.
For jeg har talt med min chef.
Hun siger, at eftersom jeg er så meget på farten,
kan jeg vælge, hvor jeg bor.
Det er Serenity.
Fordi jeg vælger dig.
I kirken, da June bad alle par om at holde i hånd…
Jeg så dig.
Vi behøver ikke nye løfter.
Vi behøver en ny begyndelse.
Vi har lappet tingene i alt for lang tid.
Og jo dybere jeg tænker over det hele,
jo mere indser jeg, at jeg ville holde mig travl,
så jeg ikke så de ødelagte ting.
Dana Sue, det er ikke…
Vi har ignoreret vores problemer. Endda før vi gik fra hinanden.
Og hvis vi skal opbygge et godt ægteskab, som har en chance for at holde,
så skal vi finde tilbage til det basale.
Jeg gør, hvad end det kræver.
Jeg ved, hvad jeg må redde, og hvad jeg må droppe.
Der er jeg ikke endnu.
Så jeg siger til Ruth, at jeg søger en lejlighed kun til mig.
Du kan fortælle hende om dine ønsker.
Vi kan tale med Annie senere. Ikke i aften.
Vent. Går du fra mig?
Det ved jeg ikke endnu.
Du nævner de unge mænd på restauranten.
Se dine piger.
De er vidunderlige, ikke?
Jo.
Og du bør være meget stolt.
Vi er gode til det her.
Hvad,
hvis vi er plejeforældre for teenagere, der kan være vores hjertebørn?
Fortrinlig plan.
Smuk plan.
Bare fordi bryllupsrejsen er slut, er bryllupsrejsefasen det ikke, vel?
Nej da. Du har lovet mig en efterfølger.
Kan vi opføre os som fjollede børn, der er nyforelskede,
mens vi nyder godt af den visdom, vi har fået efter vores oplevelser?
Resten af vores liv?
Cal.
Det er det, et ægteskab er.
Fru Maddie?
Gud velsigne dig, Bailey.
Jeg må løbe.
Hey.
Jeg fik Bailey til at søge vidt og bredt efter den bedste og dyreste tequila.
Så de her margaritas bliver fantastiske og mindeværdige.
Alle margaritas er mindeværdige med jer.
Bortset fra dem, hvor jeg intet husker.
Jeg vil huske denne aften for altid.
Ja, det er mit bryllup, men også fordi mine bedste venner fik mig hertil.
Samme her. Jeg var ikke her uden jer to.
Amen.
Vi tre tog ud i verden, og vi kom alle hjem.
Skål på altid at komme hjem.
Og skål på at sige alt eller intet.
-Alt eller intet. -Alt eller intet.
Tekster af: Niels M. R. Jensen