SHERRYL WOODS KÖNYVEI ALAPJÁN
ÉDES MAGNÓLIÁK
HAZATÉRÉS
Dana Sue, mikor beszélünk?
Majd ha leültél, és átgondoltad, hányszor várattál meg,
amiért fontosabb dolgod volt annál, mint hogy meghallgass.
Erik, Helennel arról beszélgettünk,
milyen módon emlékezhetnénk meg az apjáról az esküvőn.
Felmerült, hogy kiraknánk a képét az oltár közelébe.
Ha nem bánod, lenne más ötletem.
Kérem!
A vége felé drága Benem olyan sokat fogyott,
hogy félt, hogy leesik és elveszik a gyűrűje.
Ezért odaadta nekem, hogy őrizzem meg.
Tudta, hogy azt már nem fogja megérni, hogy az oltárhoz kísérhessen, kicsim.
De azt akarta, hogy tudd, hogy lélekben itt van veled.
Ha a gyűrűjét a nyakadba akasztod,
így pont a szíved mellett lesz,
hogy mindennap emlékeztessen rá,
mennyire szeret téged a Földön és a mennyben is.
Köszönöm, mami!
És apu.
Erik, neked is van itt valami.
Ez itt Ben szabadidős órája.
Zeke-nél van a hétköznapi.
Ben azt akarta, hogy Helen férjéé különleges legyen,
hogy arra emlékeztesse, hogy minden másodperc értékes,
amit a szeretteinkkel tölthetünk.
Igazi megtiszteltetés.
Tartsátok fent a Decatur-szerelem örökségét!
Rendben?
Így lesz, mami.
Így lesz.
„Izgatottan várjuk a következő lépéseket.
Javinak is szeretnénk elküldeni.
Majd szólj! Alig várom a közös munkát!”
Jodie izgatottnak tűnik.
De te nem.
- Mire gondolsz? - Az számít, hogy te mit gondolsz.
Akarod ezt?
Én akarom.
De nem muszáj.
Az életem már így is teljes és csodás, amit nem akarok kockára tenni.
Persze, szuper lenne egy csapat, és szerintem remekül tudnám vinni.
És Javi biztos rendes srác.
Csak nem vagyok benne biztos, hogy jó párost alkotnánk együtt.
Talán Javinak kéne egy szuper edző, hogy csapatjátékost faragjon belőle.
Mivel nekem segített, sőt inspirált az,
ahogy átlátod a problémák lényegét,
és elvezeted az embereket a megoldáshoz,
biztos el tudnál jutni Javihoz is.
Köszönöm, drágám!
Gyere ide!
Mindig is jó fia akartam lenni apámnak, de nem jutottunk el odáig.
De most…
nekem van egy jó fiam.
Ez sokkal fontosabb.
Helló, partner!
Reméltem, hogy itt talállak.
Azt hiszed, nem dolgozom eleget?
Reméltem, hogy pont eleget dolgozol. Hogy bírd az előttünk álló utat.
Ti diktáljátok a tempót. Én csak próbálom tartani.
- Jöhet egy kis pihenő? - Cannoli.
Ezúttal édes.
Köszönöm. De miért?
Mostanában sok üres térben álltam,
azon tűnődve, mi tölti majd be.
És amikor nagy döntések előtt állok, segít a főzés.
Jobban átlátom a világot, ha le tudom bontani
hozzávalókra, hőmérsékletekre és kiszámítható végeredményekre.
Csodálatos nő vagy, Dana Sue.
Ebben nem vagyok biztos.
Ugyan már! Egy tűzvész,
a lányod egyetemre megy, egy régi riválissal üzletelni kezdesz…
Az utolsó az tényleg nem semmi!
Ezek bármelyike mást már ledöntött volna.
Takaróval a fejükön ülnének, és egy jó adag bourbonnal a teájukban.
De te nem. Emelt fejjel haladsz tovább.
Nem érzem, hogy emelt lenne a fejem.
De… köszönöm.
Tudod, mi maradt meg legjobban a gimiből?
Hogy legyőztelek? Hogy kiváló osztályelnök voltam?
Azt próbáltam elfelejteni.
De már akkor is tudtad, hogy ki vagy, ahogy most is.
Csodálatra méltó, és irigylésre is.
Tudom, hogy sosem voltunk barátok,
de azok leszünk, szóval remélem, nem baj, hogy ezt mondom.
Igazán értékelem.
Komolyan.
Nyugi, azért nem tervezek Magnóliának állni.
De azt remélem, hogy mindig van hely egy újabb barátnak az életben.
Főleg, amikor egy üres térben állsz.
Kösz, hogy kisegítettél.
Felbontottad már a tequilát?
Margaritát készítettem vele a csajoknak. Le voltak nyűgözve.
De nem ittuk meg az egész üveget.
Szólj, ha besegíthetek!
Mire fel ez a nagy kétség?
Te vagy a központi eleme a csapatnak. Ha kiszállsz, vége van.
- Nem értem, hogy hagyhatod… - Javi! Lassíts!
Nem mondtam nemet.
Cal, Javi, mindketten nagyszerűek vagytok abban, amit csináltok.
Remélem, nem hagyjátok, hogy a múlt beárnyékolja a jövőt.
Ezt értékelem.
De ha belevágunk,
Javival tisztáznunk kell, hogy fognak működni a dolgok.
Szabályok és fegyelem lesz.
Megváltoztam, mióta nem beszéltünk. Maddie, mondtam, hogy családom van.
Szeretnénk, ha ez pozitív élmény lenne neked, Anyának, a lányotoknak
és nekünk is.
És a városunknak.
Sok szerettemtől kértem, hogy higgyen az álmomban.
- Emlékszel Minneapolisra? - Emlékszem.
- Ott ki hibázott? - Ez nem fair.
Nem ezt kérdeztem, hanem hogy ki hibázott.
Ha nem tudunk megegyezni,
ha nem hiszünk ugyanabban, ha nem ugyanaz a célunk, nem fog menni.
- Én hibáztam. - Ezt miért nem mondtad akkor?
Mert egy éretlen kölyök voltam,
aki csak az ütési átlagáért tudott felelősséget vállalni.
Meg tudod ígérni, hogy ez nem ismétlődik meg?
Ne most válaszolj!
Gondold át!
Beszélj Anyával!
Aztán hívj fel!
Nem is tudom. Talán nem ez a megfelelő alkalom.
Drágám!
Az emberek nem tudnak segíteni elérni, amit akarsz,
amíg el nem mondod, hogy mit akarsz.
- Hát jó. - Ez a beszéd!
Itt vannak.
Forró, amikor megcsinálom.
Már alig várom.
Jess. Helen.
Apa. Erik bácsi.
Helen néni javasolta, hogy beszéljünk.
Rendben.
Itt, Serenityben rájöttem,
hogy változtatni akarok.
- Tessék? - Várd meg!
Továbbra is üzleti diplomát szeretnék.
De egy lazább, kötetlenebb órarenddel,
hogy más tudományágakat is felfedezhessek, és sokoldalúbb lehessek,
ami a cégnek és a családnak is hasznára válna.
És ezt egy chicagói vagy közeli egyetemen szeretném tenni,
hogy közelebb legyek, amíg anyával megoldjátok a dolgokat.
Ti álltok emögött?
Teljesen Jessica ötlete volt.
Pedig meg akartam köszönni.
De akkor
neked köszönöm meg az őszinteségedet, Jess.
Nézd, tudom, hogy követelőző és szigorú voltam…
Úgy nőttünk fel, hogy a szeretet erővel és büszkeséggel párosult,
elszántsággal.
És sajnálom, ha a nevelésed során
ezekre helyeztem a hangsúlyt a gyengédség és az öröm helyett.
Mert szeretlek.
Én is szeretlek, apa.
És tiszteletben akarom tartani a Whitley-módszert.
De a magam módján.
Mondd meg, hogy segíthetek!
Rendben.
Nélkületek nem jutottunk volna el idáig.
Jó tett helyébe…
Erre van a család.
Nem akarlak belekeverni, de segítene, ha át tudnám beszélni.
Persze. Szeretném…
Szeretném elküldeni, bárki is az, hogy meg tudjuk beszélni.
Mads!
Lucas!
A déli vendégszeretet bizonyára rossz szemmel nézi,
ha valaki csak úgy beállít, de…
Mindig szívesen látjuk a barátokat. Ön Maddie volt főnöke?
Lucas, ő a férjem, Cal.
Üdv Serenityben!
Mi szél hozott, Lucas?
Viszonylag megbízható forrásból tudom,
hogy a Cycnus Presszel tárgyalsz
egy novelláskötetről Nell-lel, Stacyvel
- meg még valakivel. - Beatriz Barrerával.
Ja, igen. És azért jöttem, hogy gratuláljak.
Ezért jött el Dél-Karolináig?
Személyesen szeretek üzletelni,
főleg egy ilyen sürgős ügyben.
Leülhetek?
Van erre idő?
Talán elhamarkodottan utasítottam el néhány ötletedet.
Hagyd ott a Cycnust, hozd el nekem a projektet,
és megbeszéljük, hogyan tudnánk felrázni a dolgokat,
amint visszajössz New Yorkba.
Lucas, most felajánlod a régi állásomat?
Vagy ez egy új és jobb ajánlat?
Bármit megkaphatsz, amit akarsz fizetés, juttatások
és kreatív szabadság terén,
hogy visszagyere hozzám dolgozni New Yorkba.
Erre semmi szükség.
Tényleg? Csodás!
Mert volt lehetőséged velem dolgozni, és elszalasztottad.
Ahogy Serenityben mondjuk:
Isten áldjon!
Kösz, hogy beugrott.
Viszlát, uram!
Ez most bosszú volt?
Még jobb.
Elégtétel. Sőt, megerősítés.
Nagyon büszke vagyok rád,
és egy picit félek is. Tárgyalhatnál a játékosok szerződéseiről.
Sajnálom, hogy megzavart. Térjünk vissza a csapatra!
- Szeretnéd azt csinálni, amit Lucas? - Rosszul bánni az emberekkel?
A kiadós részre gondoltam.
A könyvesboltommal kapcsolatokat építenék.
Összekötném a szuper írókat azokkal, akik segíthetik őket.
Talán nyitnék egy kis kiadót is.
Még nem tudom, de azt igen, hogy innen akarom csinálni.
Otthonról.
Mondok valamit, Alice!
Szerintem Csodaország ott van, ahol te vagy.
- Egy kicsit sem? - Ha visszajöttem, eszek egy egészet.
Biztos nem akartok kosarazni?
Itt nagyobb esélyem van a győzelemre.
Ez lesz Erik utolsó meccse agglegényként.
Nem lenne szép tőlem, ha legyőzném.
Szuper. Akkor majd én bénázok mindenki nevében is.
Érzed ezt?
Mit?
A hétköznapokat.
Ezt?
Az egyszerű pillanatokat, amik csak megtörténnek,
és különlegessé válnak, ha szánsz rájuk időt, hogy észrevedd.
Bexszel kezdtem ezt. Most pedig próbálom másokkal is.
Megállni, és élvezni a pillanat szépségét.
Jelen lenni, és értékelni a dolgokat.
Pontosan.
Hálás vagyok értetek.
Mi szintúgy.
Menj, alázz le mindenkit!
Én meg próbálok félretenni egy szelet pitét.
Próbálsz?
Ha visszajövök, és nem lesz pite,
kénytelen leszek erélyesen fellépni.
Ne!
Köszönöm.
Pazarul néz ki.
Szűk körű esküvőt szerettem volna, hogy a szeretteimre figyelhessek.
És azért döntöttem az esküvő utáni villásreggeli mellett
a próbavacsora helyett,
hogy a ma estét csak kettőtökkel tölthessem.
Nálatok sokan vannak most, és amúgy is én voltam a soros,
szóval gondoltam, ez jó hely lenne.
Cal és Erik fúrhatnának egy átjárót
a Sullivanék és a Közös Nyelv között, hogy szabad legyen az átjárás
a két hely között.
Igyunk az utolsó Margarita-estünkre, mielőtt mind férjes asszonyok leszünk!
Öntsd ki bátran!
Dana Sue!
Nem igazi a Margarita-est, ha úgy teszünk, mintha minden rendben lenne.
Bármiről lehet beszélni, alkalomtól függetlenül.
Mondom, miről szeretnék beszélni.
Mi lesz más ezentúl?
Lesz, ami ezen változtatni fog?
Dehogyis!
Bármilyen nyúlüregbe esünk is bele, megtaláljuk a kiutat.
Egyébként meg nem félek a változástól.
Már amíg ti ketten itt vagytok, hogy szeressetek és vezessetek.
Akkor is, ha a Kalapos néha tényleg megőrül?
Épp hogy azt mondja:
„Elárulok egy titkot: a legjobbak mind őrültek.”
Alice pedig azt mondaná, hogy bízz az előtted álló útban.
Nincs értelme visszatérni a tegnaphoz, mert ma már más ember vagyok.
Bármi is a gond,
nem vagy egyedül. Sem ebben, sem másban. Születésedtől halálodig, és azon túl.
Igen.
Akkor induljon a buli!
- Oké. - Bulizzunk!
- Ünnepeljünk! Kalandozzunk! - És ha esküvőre mennénk?
Anya sem veszi fel.
June tiszteletes küldött.
Hogy vagytok?
- Segíthetek bármiben? - Minden rendben. Köszönjük.
Rendben.
Felhívhatnánk a szállodát!
Körülnézek a templomnál.
Beszéljek Jessicával vagy Helennel?
Nem. Nem akarom, hogy tudják, hogy késnek a szüleim.
Nem tudom, mi a rosszabb. Hogy baj lehet, vagy hogy…
Ki se mondd!
Izgulok, pedig nem is én megyek férjhez. A saját esküvőmön lehet, elájulok.
Amikor odaérünk,
hajlítsd a térded, és lélegezz!
És igyál sokat, hogy ne kelljen tartanunk az ájulástól.
Jaj, ne, nem jó, ha mosdóba kell menni, miközben be vagyunk öltözve.
Hölgyeim!
Szegény Neville!
Köszönöm! Remélem, a fogadásra jobban lesz.
Szeretek esküvőkre járni. És emlékezni a sajátomra.
Én a csillagos ég alatt akartam megházasodni éjszaka,
de Walter ragaszkodott a hagyományos esküvőhöz.
És…
gyönyörű volt.
A ruhám válltömése elbírta volna az egész násznépet.
Nem szívesen mondanom ki, de felhívhatom a seriffet.
Vagy a kórházat.
Mit akarsz tenni, ha…
Anya, apa! Hol voltatok?
- Jól vagytok? - Most már mindenki jól van.
- „Most már”? - Keith, nem írtál nekik?
- Nem te írtál? - Valaki mondja el, mi történt!
Anyádnak balesete volt.
- Tessék? - Komolyan, Keith!
Fiúk, leöntöttem a ruhámat.
Hagynom kellett volna azt az utolsó korty kávét,
de rám fröccsent, és tönkretette a ruhámat.
Anyádnak eszébe jutott,
hogy Jessica dicsérte Wallyt, így felhívtuk.
Bár örülök, hogy segíthettem egy ilyen szükséghelyzetben, séf,
nem volt olyan visszafogott darabom, mint amit a kedves édesanyja viselt.
Így merészebb lett. Remélem, nem gond. Apának is feltűnőbb nyakkendőt
és díszzsebkendőt adtam, hogy anya ne érezze magát egyedül.
Wally, hogy hálálhatnám meg?
Majd ha a fogadáson megdicsérnek, említsd meg, hogy én öltöztettelek.
Most pedig rápillantok Helen ruhájára.
Minden rendben?
Bocsánat a késésért!
Örülök, hogy csak késtetek.
Mi más lehetett volna?
Azt hitted, nem jövünk el?
June szerint idő van.
Köszönöm, Harlan!
Hát…
Tessék!
Szeretett testvéreim!
Azért gyűltünk ma össze Isten színe előtt
és e szeretett közösség előtt,
hogy tanúi legyünk eme két csodálatos lélek egyesülésének.
„Mindezek fölé pedig öltsétek fel a szeretetet,
mert az tökéletesen összefog mindent.
És Krisztus békessége uralkodjék a szívetekben,
hiszen erre vagytok elhíva az egy testben.”
Helen és Erik most fogadalmat tesznek, és kérik a párokat,
hogy fogják meg egymás kezét, és gondoljanak saját fogadalmaikra.
Helen.
Megtanítottál nyitott szívvel élni,
hittel és meggyőződéssel szeretni,
és nem megfutamodni az egészséges vitáktól.
Fogadom, hogy örökké szeretni foglak,
és azt is, hogy folyamatosan tanulni fogok tőled.
Erik!
Fogadom, hogy örökkön örökké
azon leszek, hogy új és meglepő módon
tudjam kifejezni az elkötelezettségemet
a folyamatos fejlődésünk iránt mint társak.
Örömöm lelem benned, mint barátban.
Csodállak, mint vezetőt.
És profitálok művészi tehetségedből mint séf és kerámiás.
Megküzdöttünk egymásért.
És most már…
soha nem engedlek el.
A Mindenható Isten és Dél-Karolina állam által rám ruházott hatalomnál fogva
férjnek és feleségnek nyilvánítalak benneteket.
Megpecsételhetitek a fogadalmat egy csókkal.
Még szorosabban ölelnélek,
de akkor nem tudnánk táncolni.
Akkor ne felejts el minden nap megölelni!
Kételkedtél, hogy eljön ez a nap?
Egyszer, kétszer, talán többször is.
De a szerelem erősebb a kételynél és a félelemnél.
Így hát itt vagyunk.
Csak ez számít.
Sajnálom, hogy nem tudtam fogni a kezed.
Így is éreztem.
De most megfogod?
MINNEAPOLIS TÖBBÉ NEM FORDUL ELŐ. TE VEZETSZ.
KÉSZEN ÁLLOK TANULNI. NEM BÁNOD MEG.
Higgy benne,
én meg hiszek benned.
Néha meg kell fogod valaki kezét, és ugrani az ismeretlenbe.
Ha a megfelelő kezet fogod, minden rendben lesz.
Nem akarok tiszteletlen lenni,
de ez az este elgondolkodtatott a jövőmről.
Semmi gond. Az esküvőkön ez gyakran megesik.
Akkor most elmondhatom, hogy lehet, hogy új irányt vesz az utam?
Csak mi egy irányba tartsunk!
Akkor is szeretni fogsz, ha nem leszek színész?
Te szeretni fogsz, ha jelmeztervező leszek?
Várj, hogy cseréltünk helyet?
Mi szeretnél lenni?
Azt hiszem, terapeuta.
Érthető.
Érző szív, mély ismerete az emberi működésnek.
Érzék mások segítéséhez.
Teljesen logikus.
Természetesen a tiéd is.
Alig várom, hogy mit rejt veled a jövő!
- Gratulálok, Helen néni! - Köszönöm, Luke!
Olyan gyorsan felnőttél!
Egyet pislogok, és a te esküvődön fogunk táncolni.
Bocs, fiam! Táncolj a húgoddal!
Köszönöm.
Nem akarok érzelgős lenni, mert ki fogsz nevetni.
Nővéredként ez a dolgom.
Gyönyörű esküvő.
Köszönöm.
Nem is volt olyan nehéz, igaz?
- Ez még nem az érzelgős rész. - Oké.
Készen álltam bármelyik férfit eltiporni,
aki nem méltó hozzád,
de Erik biztonságban van.
Ez érzelgős volt?
Hadd fejezzem be!
Jól van.
A végsőkig kitartottál az álmod mellett.
Ezért nemcsak örülök neked, hanem büszke is vagyok rád.
Érzelgős.
Igen.
Tényleg az volt.
Mindig is a biztonságodat és a boldogságodat tartottam szem előtt.
Köszönöm, anya.
Mindkettő teljesült.
A barátok is csatlakozhatnak.
- Táncra fel, Serenity! - Igen!
Ne most!
Szia, Howie! A páciens úgy látom, jól van.
- Kicsit szégyellem. - Nem lesz gond.
- Sajnálom, hogy lekéstük a szertartást. - De épp időben jöttetek.
Carla, megbocsátasz,
ha a férjeddel és a barátainkkal üzletelünk egy kicsit?
Egy percet kaptok.
Köszönöm.
Most beszéltem Jodie-val.
A befektetők
jövő héten jönnek Serenitybe tárgyalni az új csapatról.
Tessék?
Milyen csodás!
Nagyon örülök nektek.
- Úgy tűnik, érdekelt vagyok. - Igen.
- Én leszek a csapatorvos. - Én a büfés.
Benne vagyok. Mikor kezdünk?
Nem ma, de esetleg holnap?
Ünnepeljünk, drágám! Gyere, táncoljunk!
Igenis!
Gyerünk!
Lassíts, Gabe!
Nem tudok. Túl izgatott vagyok. Cal felkért az új csapatba dolgozni.
Annyira örülök neked, kicsim!
Szép estét!
Amikor új embereknek mutatkozom be,
általában azzal kezdem, hogy ki vagyok az üzleti világban.
De ma este…
rájöttem, hogy rossz döntés volt ez alapján definiálnom magam.
Tehát Serenity,
örülök, hogy találkozhattunk.
Erik Whitley apja vagyok.
A feleségemmel most járunk először a gyönyörű városukban,
és ezt bánjuk.
Erik sokkal több, mint a fiam.
A fiunk.
Egy apa van, hogy ezt lassan ismeri fel,
amit szintén bánok.
De ma este szeretnénk megköszönni Helennek
és Serenitynek,hogy segítettek, hogy új megvilágításban lássuk Eriket.
A gyönyörű megvilágításban,
ahogy a világ látja őt.
Bev, te szeretnél feljönni és mondani valamit?
Nem, mert itt mindenki tudja,
hogy az én gyerekem a legjobb Serenityben.
És Serenityn kívül is.
Hallgass!
Büszke vagyok rád.
Szeretlek, apa.
Én is szeretlek.
A szüleim
számtalanszor inspiráltak.
És ma este én is szeretnék mondani egy rögtönzött pohárköszöntőt.
Kívülállóként érkeztem Serenitybe.
De befogadtak és megszerettek.
És most ez az otthonom.
Szóval emelem a poharam
mindenkire, aki máshonnan jött.
Ez gyönyörű volt, de nem hagyhatom válasz nélkül.
Emelem a poharam azokra, akiknek megadatott,
hogy Serenityben szülessenek és nőjenek fel!
Igen!
- Gyönyörű. - Barátaim!
Következik a tortavágás,
ahogy csakis Erik és Isaac séfek álmodhatták meg.
Ez Erik brownie-ja?
Igen, már kezdtem aggódni, hogy nem kapunk.
Egek!
Drága konyhai családom.
Helen és én mérhetetlenül hálásak vagyunk,
amiért így vettetek részt, és a stílusos felszolgálásért.
Gratulálunk, és sok boldogságot kívánunk!
És Isaac,
azt se tudjuk, hol kezdjük.
Lilyvel nagyon édes párt alkottok ma este.
- Ti is szuperek vagytok Michaellel. - Köszi.
Boldog vagy?
- Nagyon. És te? - Szavakkal ki sem tudom fejezni.
És még jobb, hogy ezt megoszthatom veled, tesó.
Egyetértek, tesó!
Miről beszéltek? Én is beszállhatok?
A felnőtté válásról.
Én már felnőttem.
Köszönöm!
Na és eldöntöttétek már, mikor mentek nászútra?
Ha majd mindenki lenyugodott.
Mennyei atyám, akkor soha!
Talán meg kell lepnünk titeket.
Egy Margarita-est Tahitin azért elég árulkodó lenne.
Az csodásan hangzik.
Az a kedvencem.
Iris!
Nagyon hálás vagyok mindkét ruhámért.
Utazásról volt szó, amikor ideértünk?
Lehetséges.
Tökéletes, mert Paulával egy törvényen kívüli autós utat tervezünk.
Maddie!
A gyerekek felügyeletét oldd meg!
Egészség!
Lehet jelentkezni potyautasnak?
- Igen. - Persze.
Erik pohárköszöntője remek volt.
Bár nem itt nőttem fel, de Serenity az egyik kedvenc helyem.
Most még inkább.
Bár mindketten elmegyünk,
remélem, hogy vándorútjaink még keresztezik egymást.
Alig várom, hogy kimehessek a világba fontos dolgokat csinálni.
De ahogy közeledik az indulás,
egyre inkább aggódom, hogy készen állok-e.
- Ez csak adrenalin. - Pillangók a gyomorban.
Pontosan.
Talán sosem állunk teljesen készen, de bíznunk kell a szélben.
Nekiindulunk, és útközben tanulunk.
- Akkor el szabad menni? - Ezt ugye nem tőlem kérdezed?
Talán.
Annie, egy valamire való férfi sem mondhatja meg, mit csinálj.
Te döntesz a sorsodról. Oda repülj, ahol élelmet találsz!
Helló mindenkinek!
Megint én vagyok.
Minden érintettet várunk
a táncparkett közepére a csokordobáshoz.
Te is mész?
A keresztanyám nem bocsátaná meg, ha nem mennék.
Igen.
Milyen gyönyörű parti!
Köszönjük.
- Ne bánts senkit, mama! - Ne aggódj!
Azok a mamák a veszélyesek.
Nem! Ő az!
Nem!
Vigyázz!
Remélem, helyesen cselekszel, mivel átadtam a csokrot.
Ízlik a brownie?
A pekándiós pitének a nyomába sem ér, de azért finom
Az olyan szint, mint amikor azt mondod: „Szeretlek”.
Én is szeretlek.
Ide költöznél Serenitybe?
Megkéred a kezem?
Azt kérem, hogy beszéljünk arról, mi lenne, ha mindketten itt élnénk,
és hogy az hová vezethet.
Hála az égnek! Mert már beszéltem a főnökömmel.
Azt mondta, hogy mivel sokat vagyok úton, eldönthetem, hol akarok lakni.
És Serenityt választom.
Mert téged választalak.
Amikor June azt mondta, a párok fogják meg egymás kezét…
Láttalak.
Nem új fogadalmak kellenek.
Hanem egy új kezdet.
Túl régóta foltozgatjuk a problémákat.
És minél előrébb haladok a tervemben,
annál inkább rájövök, hogy mindig lefoglaltam magam,
hogy ne kelljen a gondokkal foglalkoznom.
Dana Sue, ez nem…
Már azelőtt is a szőnyeg alá söpörtük a problémákat, mielőtt különváltunk.
És ha őszinte házasságot akarunk építeni,
aminek van esélye a túlélésre,
akkor vissza kell térnünk az alapokhoz.
Bármit megteszek.
Tudom, mit kell megtartanom, és mit kell elengednem.
Én még nem tartok ott.
Ezért szólok Ruthnak, hogy csak magamnak keresek lakást.
Te meg beszélhetsz vele külön.
Később beszélünk Annie-vel, nem ma este.
Várj! Te most elhagysz engem?
Még nem tudom.
A fiatalokat emlegetted az étteremben.
Nézd a lányokat!
Csodálatosak, igaz?
Igen.
Büszke lehetsz rájuk.
Jók vagyunk ebben.
Mi lenne,
ha kamaszokat fogadnánk örökbe szív szerinti gyerekünkként?
Nagyszerű ötlet.
Gyönyörű ötlet.
Attól, hogy megvolt a nászutunk,
még nem ért véget a mézeshetek időszaka, ugye?
Dehogyis!
Már ígértél folytatást.
Viselkedhetünk bohókás kamaszokként, akik épp most szerettek egymásba,
miközben élvezzük a közös kihívások legyőzéséből nyert bölcsességet
életünk végéig?
Cal!
Erről szól a házasság.
Miss Maddie?
Az Úr áldjon, Bailey!
Mennem kell.
Hahó!
Megkértem Baileyt, hogy keresse meg a legjobb és legdrágább tequilát.
Szóval ezek a margariták kivételesek és emlékezetesek lesznek.
Veletek minden margarita emlékezetes.
Kivéve azokat, amik után semmire sem emlékszem.
A mai estét soha nem felejtem el.
Nemcsak az esküvőm miatt, hanem mert a barátnőim juttattak ide.
Dettó. Én sem itt lennék nélkületek.
Ámen.
Mi hárman elmentünk a nagy világba, aztán mind hazatértünk.
Remélem, mindig hazatérünk!
És remélem, mindig kiöntjük bátran!
Öntsd ki bátran!
A feliratot fordította: Somogyi Julianna