DUPĂ SERIA DE ROMANE DE SHERRYL WOODS
DULCILE MAGNOLII
SĂ NE ÎNTOARCEM ACASĂ
Dana Sue, când o să vorbim?
Când o să îți amintești de câte ori m-ai făcut să aștept
pentru că era mai important altceva decât să mă asculți.
Erik, eu și Helen ne gândeam
cum să cinstim memoria tatălui ei, la nuntă.
Vorbiserăm să punem o poză pe o măsuță, lângă altar.
Dacă nu te superi, am altă idee.
Spune, te rog.
Spre final, iubitul meu Ben slăbise atât,
încât se temea că-și va pierde verigheta.
Așa că mi-a dat-o mie, s-o păstrez.
Știa că nu va fi aici să te ducă la altar când va veni ziua, draga mea.
Dar voia să știi că e aici cu sufletul.
Dacă porți inelul lui pe un lănțișor, îl vei avea lângă inimă,
ca să-ți amintească în fiecare zi
cât de mult te iubește și pe Pământ, și în ceruri.
Mulțumesc, mamă.
Și tată.
Erik, am ceva și pentru tine.
E ceasul de duminică al lui Ben.
Zeke are ceasul lui de zi cu zi.
Ben a vrut ca soțul lui Helen să aibă un ceas special,
care să-i amintească ce prețioasă e fiecare secundă cu cei dragi.
Mulțumesc. E o onoare.
Să păstrați vie iubirea din familia Decatur!
Ați înțeles?
Așa vom face, mamă.
Așa vom face.
„Suntem încântați și pregătiți să mergem mai departe.
Am vrea să-l informăm și pe Javi. Dă-mi de știre! Abia aștept să colaborăm.”
Jodie pare entuziasmată.
Dar tu, nu.
Tu ce părere ai?
Contează ce părere ai tu.
Vrei să faci asta?
Vreau.
Dar nu țin neapărat. Sunt împlinit. Nu vreau să risc nimic.
Da, ar fi grozav să construiesc o echipă și, sincer, cred că ar fi una fantastică.
Sunt convins că Javi e de treabă.
Doar că nu sunt sigur că suntem compatibili.
Poate că Javi are nevoie de un antrenor bun
ca să învețe să joace bine în echipă.
Ca unul care a fost ajutat, chiar inspirat de felul în care vezi esența problemelor,
apoi îi conduci pe oameni, ca și pe mine, spre o soluție,
știu că îl poți ghida și pe Javi.
Îți mulțumesc, scumpule.
Vino încoace!
Mi-am dorit mereu să fiu un copil bun, dar n-am reușit asta cu tata.
Dar acum…
am eu un copil bun.
Asta contează mult mai mult.
Salut, colega!
Speram să te găsesc aici.
Da? Crezi că nu muncesc destul?
Speram să muncești exact cât trebuie. Să-ți dozezi efortul pentru ce urmează.
Voi impuneți ritmul. Eu încerc să țin pasul.
Faci o mică pauză?
- Cannoli. - De data asta, dulci.
Mulțumesc. Dar cu ce ocazie?
În ultima vreme, m-am gândit la viitor în multe spații goale.
Gând am de luat decizii importante, gătitul mă ajută.
Lumea e mai simplă dacă o descompun
în ingrediente, temperaturi și rezultate previzibile.
Ești o femeie uimitoare, Dana Sue.
Nu știu ce să zic.
Zău așa, un incendiu,
fata care pleacă la facultate, noua afacere cu vechiul rival…
La naiba! Ultima… Măi să fie!
Oricare dintre ele ar doborî pe oricine.
S-ar vârî sub pătură și și-ar turna o porție bună de bourbon în ceai.
Dar tu mergi mai departe, cu fruntea sus.
Nu-mi simt fruntea prea sus acum.
Dar îți mulțumesc.
Știi ce-mi amintesc despre tine din liceu?
Că te-am învins? Că am fost o șefă de clasă excelentă?
Nu, am vrut să uit asta.
Dar și atunci știai cine ești. Ca și acum.
Nu e doar admirabil, ci și de invidiat.
Și știu că n-am fost prieteni,
dar vom fi, așa că sper că nu te deranjează că ți-am spus.
Apreciez că mi-ai spus.
Sincer.
Ca să fie clar, nu aspir să devin o Magnolie.
Dar sper că ai loc în viață pentru încă un prieten.
Mai ales când stai într-un spațiu gol.
Mulțumesc că ai intrat în el.
Ai deschis sticla de tequila?
La margarita, cu Helen și Maddie. Au fost impresionate.
N-am băut-o pe toată.
Spune-mi dacă vrei să te ajut s-o termini.
De unde îndoiala asta?
Tu ești baza jocului. Dacă refuzi, pică totul.
- Nu știu cum îl lași să riște… - Javi, las-o mai moale!
Nu refuz.
Cal, Javi, amândoi excelați în ceea ce faceți.
Și sper să nu lăsați trecutul să vă întunece viitorul.
Apreciez că spui asta.
Dar, dacă mergem mai departe,
eu și Javi trebuie să fie clar cum va funcționa totul.
Reguli, disciplină.
M-am schimbat, Cal. Maddie, ți-am spus, am o familie acum.
Vrem să fie o experiență plăcută pentru tine, Anya și fiica ta
și pentru familia noastră.
Și pentru orașul nostru.
Le-am cerut celor dragi să creadă în visul ăsta.
- Îți amintești de Minneapolis? - Da.
- A cui a fost vina? - Nu-i cinstit.
N-am zis că ar fi. A cui a fost vina?
Dacă nu suntem pe aceeași lungime de undă, dacă nu vrem același lucru, nu se poate.
A fost vina mea.
De ce n-ai spus atunci?
Eram un puști imatur
care nu-și asuma nimic în afară de media la bătaie.
Îmi poți garanta că nu se va repeta?
Nu-mi răspunde acum.
Gândește-te.
Vorbește cu Anya. Apoi sună-mă.
Nu știu. Poate nu e momentul potrivit.
Draga mea!
Oamenii nu te pot ajuta să obții ce vrei până nu le spui tu ce vrei.
- Bine. - Așa te vreau!
Uite-i că vin!
Eu o fac fierbinte.
Abia aștept.
Jess. Helen.
Tată. Unchiule Erik.
Mătușa Helen a zis să discutăm.
Bine.
Cât am stat în Serenity, mi-am dat seama
că vreau altă cale.
- Poftim? - Stai puțin!
Tot vreau să o diplomă de afaceri.
Dar aș vrea un program mai lejer,
ca să explorez alte materii și să devin mai împlinită
pentru companie și pentru familie.
Și aș vrea să fac asta la o școală din Chicago sau din împrejurimi,
să fiu mai aproape de casă până te lămurești cu mama.
E mâna voastră aici?
A fost numai și numai ideea ei.
Bine. Voiam să vă mulțumesc.
Dar mai întâi vreau să-ți mulțumesc ție, Jess, pentru sinceritate.
Știu că am fost pretențios, sever și…
În casa noastră, iubirea era învăluită în forță, mândrie, hotărâre.
Îmi pare rău dacă, în copilăria ta, am insistat mai mult pe asta
decât pe blândețe și veselie.
Fiindcă te iubesc.
Și eu te iubesc, tată.
Și vreau să cinstesc tradiția familiei Whitley.
- Dar în felul meu. - Să-mi spui cum te pot ajuta.
Bine.
N-am fi ajuns aici fără voi doi.
Dar din dar…
Asta e frumusețea familiei.
Nu vreau să te implic, dar m-ar ajuta să vorbim despre asta.
Sigur că da. Vreau…
Vreau să scap de cine-o fi la ușă, ca să putem discuta.
Mads!
Lucas!
Probabil că ospitalitatea sudistă nu agreează vizitele neanunțate, dar…
Din partea prietenilor, oricând. Ești fostul șef al lui Maddie?
Lucas, el e soțul meu, Cal.
Bun-venit în Serenity!
Ce te aduce aici, Lucas?
Am auzit de la o sursă de încredere
că porți discuții cu Cycnus Press
despre o colecție de nuvele scrise de Nell, Stacy
și încă cineva.
Beatriz Barrera.
Da. Așa. Am venit să te felicit.
Tocmai din Carolina de Sud?
Prefer abordarea personală,
mai ales în chestiuni care nu suportă amânare, ca acum.
Pot să iau loc?
E timp?
Poate că m-am pripit când ți-am respins unele idei.
Nu mai trata cu Cycnus, adu-mi mie proiectul ăsta
și vom discuta pe larg cum putem trece la fapte mari
de îndată ce te întorci la New York.
Lucas, îmi oferi vechiul meu post?
Sau îmi faci o ofertă mai bună?
Îți ofer tot ce vrei
în materie de salariu, beneficii și libertate creativă,
ca să lucrezi din nou cu mine în New York.
Nu e nevoie.
Serios? Minunat!
Ai avut ocazia să lucrezi cu mine și ai dat-o în bară.
Așa că, după cum spunem noi în Serenity, fii binecuvântat!
Mulțumim de vizită.
La revedere, domnule!
Te-ai răzbunat cumva?
Mai mult.
Mă simt în avantaj, împlinită chiar.
Sunt atât de mândru de tine!
Și ușor speriat. Ai fi perfectă la negocierea de transferuri.
Îmi pare rău că ne-a întrerupt. Să revenim la echipă!
- Nu. Vrei să faci ce face Lucas? - Să-mi bat joc de oameni?
Mă refeream la editură.
Vreau să-mi fac o rețea prin librărie.
Să pun scriitori talentați în legătură cu oameni care i-ar ajuta.
Poate chiar să înființez o mică editură.
Nu sunt sigură, dar știu că vreau să fac asta aici.
Acasă.
Atunci, Alice, să știi ceva. Eu cred că Țara Minunilor e unde ești tu.
- Nici măcar puțin? - Mănânc o felie întreagă când revin.
Sigur nu veniți la baschet?
Aici am mai multe șanse să câștig.
E ultimul meci de burlac pentru Erik.
N-ar fi frumos să-l umilesc.
Bine. Atunci mă duc să joc prost în numele tuturor.
- Simți? - Ce anume?
Viața de zi cu zi.
Asta e?
Clipele obișnuite care apar pe parcurs
și devin speciale pentru că le observi și le ții minte.
Am observat-o cu Bex. Acum o fac cu toți cei dragi.
Mă opresc o clipă, să le asimilez frumusețea.
Să fii prezent și recunoscător.
Exact.
- Sunt recunoscător că vă am. - Asemenea.
Du-te și umilește-i, iar eu o să încerc să-ți păstrez niște plăcintă.
Doar încerci?
Dacă mă întorc și nu mai e plăcintă, voi fi nevoit să iau măsuri serioase.
Nu!
Mulțumesc!
Arată bine.
Am vrut o nuntă restrânsă, ca să am timp pentru cei dragi.
Și am vrut un brunch după nuntă, în loc de o repetiție cu cină,
tocmai ca să pot petrece seara asta doar cu voi două.
Voi aveți casele pline și oricum era rândul meu să fiu gazdă.
M-am gândit că aici ar fi plăcut.
Poate ne fac Cal și Erik o ușă între Sullivan's și Numitor comun,
ca să ne putem plimba între ele după pofta inimii.
Pentru ultima noastră seară cu margarita înainte să fim toate trei femei măritate!
- Toarnă! - Toarnă!
Dana Sue.
Ce seară cu margarita e asta, dacă ne prefacem că totul e bine?
Știi că putem discuta orice, indiferent de ocazie.
Păi, uite ce aș vrea să discutăm azi!
Ce va fi diferit de acum înainte?
Se va schimba ceva între noi?
Bineînțeles că nu!
Indiferent de labirintul în care cădem, vom găsi o cale.
În plus, mie nu mi-e frică de schimbare.
Nu și dacă vă am pe voi, care să mă iubiți și să mă îndrumați.
Chiar dacă Pălărierul Nebun chiar se simte nebun uneori?
Dar tot el spune:
„Îți spun un secret. Așa sunt cei mai buni dintre noi.”
Iar Alice ți-ar spune să ai încredere în viitor.
N-are rost să mă gândesc la trecut, fiindcă azi sunt alt om.
Orice s-ar întâmpla, să știi că nu ești singură.
Niciodată. Din prima clipă, până în lumea de dincolo.
Da.
Atunci, să petrecem!
- Bine. - Petrecere!
- Petrecere. Aventură. - Ce ziceți de o nuntă?
Nici mama nu răspunde.
Dna June m-a trimis să văd ce faceți. Cum vă simțiți?
- Aveți nevoie de ceva? - Nu, mulțumim.
Bine.
- Poate ar trebui să sunăm la hotel. - Îi caut pe lângă biserică.
Să vorbesc cu Jessica sau Helen?
Nu. Nu vreau să știe că părinții mei întârzie.
Nu știu ce e mai rău. Să crezi că e o problemă sau…
Nu spune asta!
Ce emoții am! Și nici nu-s eu mireasa. La nunta mea, cred că o să leșin.
Când ajungem acolo, nu-ți încorda genunchii și respiră.
Și asigură-te că ești hidratată, ca să nu leșini.
Nu trebuie să ne stresăm că avem nevoie la baie în rochiile astea.
Doamnelor!
Bietul Neville!
Mulțumesc! Sper să-și revină până la petrecere.
Îmi place să vin la nunți aici, să-mi amintesc de a mea.
Eu am vrut să mă mărit în aer liber, noaptea, sub stele,
dar Walter a insistat să fie o nuntă tradițională.
Și…
a fost minunat.
Pernuțele mele de umeri puteau susține toți nuntașii.
Detest să spun eu asta, dar pot să sun la șerif.
Sau la urgențe.
Ce vrei să faci dacă…
Mamă, tată! Unde ați fost?
- Vă e bine? - Da. Toată lumea e bine acum.
- „Acum”? - Keith, nu le-ai scris?
- Așa ai zis. - Spuneți-mi ce s-a întâmplat!
Mama ta a avut un accident.
- Ce? - Serios, Keith!
Băieți, mi-am pătat rochia.
N-ar fi trebuit să mai sorb ultima gură de cafea.
M-am pătat și mi-am distrus rochia.
Și-a amintit că Jessica îl lăuda pe Wally, așa că l-am sunat.
Deși mă bucur să ajut la nevoie,
nu am avut nimic atât de discret cum era ținuta simpaticei tale mame.
Am ales ceva mai îndrăzneț. Sper să nu te superi.
I-am schimbat și tatălui tău cravata și batista,
ca să nu iasă mama în evidență.
Wally, cum să-ți mulțumesc?
Când vei primi complimente la nuntă, să spui că ai luat costumele de la mine.
Acum, trebuie să mă ocup de rochia lui Helen.
E totul în regulă?
Nu…
- Regretăm că am întârziat. - Bine că a fost doar asta.
Ce altceva să fie?
Doar nu crezi că am fi lipsit?
- June spune că e timpul. - Mulțumesc, Harlan.
Eu…
Poftim!
Frați și surori întru Hristos,
ne-am adunat în fața lui Dumnezeu
și a acestei comunități iubite
pentru a fi martori la unirea acestor două suflete minunate.
„Mai presus de toate acestea, mergeți cu dragoste,
care consfințește desăvârșirea,
și să vă stăpânească inimile pacea Domnului,
care v-a unit într-un trup, și fiți recunoscători.”
Helen și Erik își vor rosti jurămintele.
Perechile să se țină de mâini și să mediteze la propriile jurăminte.
Helen.
M-ai învățat atât multe despre cum să trăiesc cu inima deschisă,
să iubesc cu credință și convingere
și să nu mă feresc de o luptă dreaptă.
Jur să te iubesc pentru totdeauna,
dar și să învăț de la tine pentru totdeauna.
Erik.
Jur că o eternitate
voi găsi căi noi și surprinzătoare
de a-ți arăta devotamentul meu
față de evoluția noastră ca parteneri de viață.
Mă bucur de tine ca prieten.
Te admir ca lider.
Și mă bucur de talentul tău de bucătar și olar.
Ne-am luptat să fim împreună.
Iar de acum…
nu mă mai despart de tine.
Prin puterea ce mi-a fost dată de Dumnezeu cel Atotputernic
și statul Carolina de Sud,
vă declar soț și soție.
Puteți pecetlui jurămintele cu un sărut.
Aș mai fi fost aici
După atâția ani
Printre stelele de sus
Poate că nu
Dacă nu era iubirea ta
Printre chipuri zâmbitoare
Ca la încoronarea
Unui rege
Am câștigat o luptă
Pe care aș fi pierdut-o
Dacă nu era iubirea ta
Îmi vine să te strâng și mai tare, dar n-am mai putea dansa.
Nu uita să mă iei în brațe zilnic.
Te-ai îndoit că va veni ziua asta?
O dată, de două ori, poate mai des.
Dar iubirea e mai puternică decât îndoiala sau teama și…
Iată-ne aici.
Și asta e tot ce contează.
- Scuze că nu te-am putut ține de mână. - Oricum am simțit că mă ții.
Dar vrei să mă ții acum?
NU SE VA REPETA. ÎȚI ACCEPT REGULILE.
O SĂ ÎNVĂȚ DE LA TINE. NU VEI REGRETA.
Ai încredere în el,
cum am și eu în tine.
Uneori trebuie să iei mâna celuilalt și să faci saltul.
Dacă ții de mână pe cine trebuie, totul va fi bine.
Nu vreau să-i jignesc pe Helen și pe Erik,
dar seara asta m-a făcut să mă gândesc la viitor.
Nu-i nimic. Nunțile au efectul ăsta asupra oamenilor.
Pot să spun acum că s-ar putea să o apuc într-o nouă direcție?
Dacă asta nu te îndepărtează de mine…
Mă vei mai iubi dacă nu voi fi actor?
Dar tu, pe mine, dacă voi crea costume?
Stai! Cum am făcut schimb de roluri?
Tu ce vrei să faci?
Aș vrea să fiu psiholog.
Te prinde!
Ești sufletist, înțelegi bine firea oamenilor.
Ai talentul de a ajuta.
E perfect logic.
Și în cazul tău.
Abia aștept să explorez viitorul cu tine.
- Felicitări, mătușă Helen! - Mulțumesc, Luke!
Ce repede ai crescut!
În curând o să dansăm la nunta ta.
Te întrerup, fiule. Dansează cu sora ta!
Mulțumesc!
Nu vreau să fiu sentimental, fiindcă o să râzi de mine.
E datoria mea de soră.
E o nuntă superbă.
Mulțumesc.
N-a fost așa de greu, nu?
- Nu acum eram sentimental. - Bine.
Vreau să știi că eram gata să distrug orice bărbat
care nu te merita,
dar Erik e în siguranță.
- Acum ai fost sentimental? - Stai să termin!
Bine.
Ți-ai urmat visul până s-a împlinit.
De aceea, nu doar mă bucur, ci sunt și mândru de tine.
Sentimental.
Da.
Da, așa a fost.
Tot ce mi-am dorit a fost să fii în siguranță și fericit.
Mulțumesc, mamă.
Sunt și una, și alta.
Prietenii se pot alătura familiei. Să dansăm, Serenity!
Da!
Nu acum.
Salut, Howie! Pacientul pare să se simtă bine.
- Mi-e puțin rușine. - O să fie bine.
Păcat că am ratat ceremonia.
Da, dar ați venit la timp aici.
Carla, mă ierți dacă îți răpesc puțin soțul, să discutăm afaceri cu prietenii?
Vă dau chiar un minut.
Mulțumesc.
Am vorbit cu Jodie.
Investitorii vor să vină săptămâna viitoare, să demarăm discuțiile.
Poftim?
Minunat!
Mă bucur enorm pentru voi.
- Se pare că sunt interesat. - Da.
- Sunt medicul! - Eu mă ocup de concesiuni.
- Gata! Când începem? - Nu în seara asta. Dar poate mâine.
Să sărbătorim, iubito! Hai să dansăm!
Da!
- Haide! - Mai ușor, Gabe!
Nu pot. Sunt prea entuziast. Cal vrea să lucrez pentru echipa lui.
Iubire, mă bucur atât de mult pentru tine!
Bună seara!
De obicei, când mă prezint,
încep prin a spune cine sunt în lumea afacerilor.
Iar în seara asta…
înțeleg ce alegere proastă am făcut definindu-mă astfel.
Așadar, dragi oameni din Serenity,
mă bucur să vă cunosc.
Eu sunt tatăl lui Erik Whitley.
Eu și soția mea suntem nu am mai fost până acum în frumosul vostru orășel,
ceea ce regretăm.
Erik e mult mai mult decât fiul meu.
Fiul nostru.
Un tată poate realiza asta mai greu,
ceea ce regret de asemenea.
Dar în seara asta le aducem mulțumiri lui Helen
și celor din Serenity, care ne-au ajutat să-l vedem pe Erik într-o lumină nouă.
Frumoasa lumină
în care îl vede lumea.
Bev, ai vrea să vii să spui ceva?
Nu, fiindcă toată lumea știe că am cel mai grozav copil din Serenity.
Și nu numai din Serenity.
Taci!
- Sunt mândru de tine. - Te iubesc, tată!
Și eu te iubesc.
Părinții mei
m-au inspirat de multe ori.
Și, în seara asta, sunt inspirat să fac un toast improvizat.
Am venit în Serenity ca străin.
Am fost primit cu brațele deschise și iubit.
Acum, e casa mea.
Așadar, în cinstea tuturor celor care au venit din alte locuri.
A fost frumos, dar nu pot să nu răspund.
În cinstea celor binecuvântați
să se fi născut și să fi crescut în Serenity!
Da!
- Frumos! - Prieteni!
Tăierea tortului,
așa cum doar maeștrii Erik și Isaac și-o puteau imagina.
Sunt negresele lui Erik?
Da, începusem să mă îngrijorez că n-o să le gustăm.
Vai!
Draga mea familie de bucătari!
Eu și Helen vă mulțumim
că ați venit așa la nuntă și că ne-ați servit cu stil.
Felicitări și cele mai bune urări!
Iar tu, Isaac…
Nici nu știm de unde să începem.
- Faci o pereche tare drăguță cu Lily. - Și voi doi sunteți impresionanți.
Mulțumesc.
Ești fericit?
Foarte fericit. Tu?
Mai mult decât pot spune.
Mai ales că împart clipa asta cu tine, frate.
Și eu, frate.
Despre ce vorbiți? Pot și eu?
- Despre maturizare. - Eu sunt deja matură.
Mulțumesc!
Ați hotărât când plecați în luna de miere?
După ce se liniștesc apele.
Doamne, n-o să mai plecați!
Poate vă facem noi o surpriză.
Dacă sugerați seri cu margarita în Tahiti, o să ne prindem.
Sună minunat.
E preferata mea!
Iris.
Îți mulțumesc nespus pentru ambele rochii.
Am auzit ceva despre o călătorie?
Poate.
Perfect, fiindcă eu și Paula plănuim o excursie a complicelor.
Maddie, vezi cu cine lași copiii!
Noroc!
Primiți și clandestini?
- Da. - Sigur.
Toastul lui Erik a fost minunat.
Eu n-am crescut aici, dar Serenity e printre locurile mele preferate.
Acum, și mai mult.
Deși amândoi o să plecăm,
sper să ne mai întâlnim, în migrațiile noastre.
Abia aștept să ies în lume și să fac lucruri importante.
Dar, pe măsură ce se apropie plecarea, mă întreb dacă sunt pregătită.
- E adrenalina. - Fluturii din stomac, adică.
Exact.
Poate că nu suntem niciodată pregătiți, dar ne lăsăm purtați de vânt.
Plecăm și învățăm pe parcurs.
- Deci e în regulă să plec? - Pe mine mă întrebi?
Poate.
Annie, niciun bărbat adevărat nu ți-ar spune ce să faci.
Urmează-ți drumul!
Caută câmpii mănoase!
Oameni buni!
Tot eu sunt.
E timpul ca toate persoanele eligibile
să vină pe ring pentru aruncarea buchetului.
Participi?
- Dacă n-o fac, nașa n-o să mă ierte. - Da.
APEL VIDEO FACETIME… TY
Ce petrecere frumoasă!
Mulțumesc.
- Să fii blândă, mamă! - Nu-ți face griji!
De mamele alea trebuie să te temi.
Ba nu! De ea.
Ba nu!
Fiți atenți!
Am renunțat la buchet, așa că fă ce trebuie!
Îți plac prăjiturile?
Nu se compară cu plăcinta cu nuci pecan, dar sunt bune.
E totuna cu a-mi spune că mă iubești.
Și eu te iubesc.
Vrei să te muți în Serenity?
Mă ceri?
Îți cer să să discutăm despre noi, aici, și unde ar putea duce asta.
Slavă Domnului, fiindcă am vorbit deja cu șefa mea.
Mi-a spus că, din moment ce plec atât de des în delegații,
pot alege unde să locuiesc.
Aleg Serenity. Pentru că te aleg pe tine.
Când June a spus să se țină perechile de mână…
Te-am văzut.
Nu avem nevoie de jurăminte noi. Avem nevoie de un nou început.
De prea mult timp doar cârpim lucrurile.
Și, cu cât îmi analizez mai mult planul de acțiune,
îmi dau seama că am căutat mereu să-mi umplu timpul
ca să nu văd ce s-a stricat.
Dana Sue, nu e…
Am evitat să ne discutăm problemele încă de dinainte să ne separăm.
Și, dacă vrem o căsnicie adevărată,
care să aibă șanse să dureze,
trebuie să o luăm de la zero.
Voi face orice pentru asta.
Știu ce trebuie să salvez și ce trebuie să arunc.
Eu mai am până acolo.
O să-i spun lui Ruth că am nevoie de un apartament doar pentru mine.
Tu îi spui ce să-ți caute ție.
Și putem vorbi cu Annie mai târziu, nu în seara asta.
Stai! Mă părăsești?
Încă nu știu.
Vorbeai despre tinerii de la restaurant. Uită-te la fetele tale!
- Sunt minunate, nu? - Da.
Și ar trebui să fii mândră.
Ne pricepem la asta.
Ce-ar fi să luăm în plasament adolescenți, ca pe copiii noștri de suflet?
E un plan excelent!
Un plan minunat.
Am fost în luna de miere, dar nu înseamnă că s-a terminat romantismul, nu?
Bineînțeles că nu. Mi-ai promis o continuare.
Putem să ne purtăm ca niște copii care tocmai s-au îndrăgostit,
dar beneficiind de înțelepciunea dobândită din provocările trăite împreună,
pentru tot restul vieții?
Cal…
Asta e esența căsniciei.
Doamnă Maddie?
Fii binecuvântat, Bailey!
Trebuie să plec.
Vino!
L-am rugat-o pe Bailey să caute în trei comitate cea mai scumpă tequila.
Margarita asta va fi magnifică și memorabilă.
Cu voi două, orice margarita e memorabilă.
Mai puțin în serile din care nu-mi amintesc nimic.
Eu îmi voi aminti mereu seara asta.
Nu doar fiindcă e nunta mea, ci fiindcă m-au adus aici prietenele mele.
De acord. Fără voi două, n-aș fi aici.
Amin! Așa e.
Noi trei am plecat în lume și ne-am întors acasă.
Să ne întoarcem mereu acasă!
Și să turnăm mereu în pahare!
- Toarnă! - Toarnă!
Subtitrarea: Liana Oprea