Îndoaie-ţi degetele.
Strânge-le.
Peter?
Am auzit ceva.
Ce?
Peter?
Cât e ceasul?
Ce auzi?
Vino.
Aici?
Eu n-aud nimic.
Tu?
Asta-i o casă veche.
E normal să se audă zgomote în timpul nopţii.
Hai în pat.
Ai o imaginaţie bogată şi frumoasă.
Şi toate acele chestii înspăimântătoare?
Sunt doar în capul tău.
COBWEB: CAPCANA PÂNZEI DE PĂIANJEN
Traducerea şi adaptarea: sp1nxo Subs Team
O să primeşti mai multe în pauză.
La locurile voastre!
Elevi.
Ea e domnişoara Devine.
Va fi profesoara suplinitoare până când se întoarce dra Bitler.
Baftă!
Bună dimineaţa!
După cum v-a spus dl profesor, numele meu e Devine.
Abia aştept să vă cunosc pe toţi.
Peter.
Pauza se apropie.
Bună!
Peter.
Trebuia să ieşi în pauză.
Nu-mi place pauza.
Nu vrei să te joci cu prietenii tăi?
În regulă, poţi sta aici.
Mă poţi ajuta cu decorarea.
Îmi place Halloween-ul.
Te-ai gândit cum te costumezi?
Ai destul timp s-o faci.
E în regulă.
Ia cartea şi pune-o dedesubt, bine?
Nu-i nimic.
Iată. Perfect!
Ridică-l, îl vom arunca pe fereastră.
Cu ce mă costumez de Halloween?
Vreau să mă costumez şi să mă duc la colindat.
Toţi ceilalţi copii din şcoala o fac.
Noi nu suntem părinţii lor.
Pete.
Ştii casă veche din josul străzii, cea cu ferestrele baricadate?
Oricum o să afle.
- Carol. - Ce?
Cu câţiva ani înainte să te naşti, fetiţă care locuia în casa aia
a dispărut de Halloween.
Ce s-a întâmplat?
Nimeni nu ştie nimic.
S-a dus la colindat şi a dispărut.
A fost un eveniment foarte nefericit.
Pentru toată lumea din cartier.
Mie, personal, nu-mi place să-mi amintesc de acest incident.
- Eu o să dispar? - Peter...
Bineînţeles că nu, dragule.
N-am permite niciodată să ţi se întâmple aşa ceva.
- Peter! - Tati!
Nu, Peter. Nu-i spune.
Tati!
Peter.
Pete?
Ce se întâmplă?
Iar am auzit ceva.
Peter.
Vorbesc serios!
De unde?
Ştii ce? Pun pariu că sunt şobolani.
Am luat ceva care o să le vină de hac.
Şobolani?
Miroase a scorţişoară.
Ai grijă.
Nu tot ce miroase bine e de bun-augur.
Ei le mănâncă?
- Asta-i ideea. - Apoi?
Pete, nu putem avea şobolani.
Muşcă şi sunt purtători de boli.
Să nu mai zic că te ţin treaz toată noaptea.
Înţeleg.
Uneori trebuie să iei decizii
pentru a-ţi proteja familia.
Înţelegi?
"Îşi aruncă umbra pe podea.
"Iar sufletul meu din acea umbră care pluteşte lin pe podea,
- "fie ridicat... din nou". - AJUTOR!
Vă pot ajuta cu ceva?
Sunteţi mama lui Peter?
Da...
Îmi cer scuze că am venit pe nepusă masă.
Sunt profesoara lui.
Suplinitoare.
Mi-a spus că are o profesoară suplinitoare.
N-am ştiut că faceţi vizite la domiciliu.
Am vrut să trec pe la dvs să vă cunosc personal.
Şi eu am fost profesoară.
Asta înainte să devin mama.
El e bine?
Peter? Da.
Vreau să vă arăt ceva.
Ce-i asta?
Unul dintre desenele copiilor pentru Halloween.
Peter l-a făcut?
Da.
Ceilalţi copii au desenat monştri şi vrăjitoare, însă Peter...
Înţeleg.
Ce jenant!
Peter are o imaginaţie bogată.
Ne trezeşte pe mine şi pe taică-său în miezul nopţii
cu toate aceste invenţii ale lui, exact cum e şi desenul acesta.
Vă apreciez îngrijorarea.
Ce-i asta?
- Un desen. - Un desen despre ce?
Un desen despre ce?
Asta e camera ta, Peter. De ce soliciţi ajutor?
Nu solicit.
De ce soliciţi ajutor străinilor, Peter?
N-o fac.
- Ea e. - Ce-ai zis?
E doar un desen înfricoşător, mamă.
E imaginaţia ta, Peter.
Într-o zi o să te bage-n belele.
Trezeşte-te, Peter!
Peter.
Nu-ţi fie frică.
Vreau doar să vorbim.
Fă linişte, te rog.
Eşti doar în imaginaţia mea.
Nu eşti reală.
Poate că da, poate că nu.
Mi se pare că ţi-ar prinde bine un prieten.
Eu aş putea să-ţi fiu prietenă.
Dar dacă nu vrei, o să plec.
Stai, nu pleca.
Îmi pare rău.
Rămâi, te rog.
Eşti sigur?
Da, putem vorbi.
Peter, e super! Cum îl cheamă?
Hector.
Desigur.
Arată ca un Hector.
E unul din preferaţii mei.
Încetează!
Te rog!
Peter, eşti acolo?
Eşti bine?
De ce plângi?
Cineva ţi-a făcut rău?
Brian.
În fiecare zi mă îmbrânceşte.
Mă temeam de asta.
Cred în tine, Peter.
Sunt sigură că eşti suficient de puternic încât să iei atitudine.
Încearcă doar.
Prins.
Îmi pare rău, Peter.
Foarte frumos din partea lui Brian, nu-i aşa, Peter?
Arată-i că nu îţi mai e frică de el.
Fă-l să-i fie frică lui de tine.
Ripostează.
Peter, de ce...
Ajutor!
ŞCOALA GENERALĂ HOLDENFIELD
Nu înţeleg cum de s-a putut întâmpla aşa ceva!
Peter n-a mai făcut aşa ceva.
Nu e violent.
A fost un accident. Sunt sigură de asta.
Exmatriculat?
Ai ceva de spus, Peter?
Peter?
N-am vrut să-l împing pe scări.
Fir-ar să fie! Familia noastră
nu-şi rezolvă problemele apelând la violenţă!
Niciodată!
Nu înţeleg de unde ai căpătat comportamentul ăsta!
Peter a făcut un desen la ore.
Poftim? Îmi cer scuze.
Ştiu că trebuia să-ţi fi spus.
Ce fel de desen?
Un copil.
Un copil cerând ajutor.
Poftim?
Ştiam că te vei grăbi să tragi concluzii.
Şi acum îmi spui?
- Nu-i posibil. - Încetează.
- Chiar şi când ţi-am spus despre... - Încetează!
Peter, de ce ai desenat aşa ceva?
- Peter! - Pentru că o tot aud!
Nu-i adevărat!
Eşti pedepsit.
Du-te în camera ta.
Nu, Carol! E pedepsit.
Se duce în pivniţă.
Acum!
Ridică-te.
Am zis să te ridici.
Ridică-te.
Du-te.
Mamă?
Aşază-te.
Facem asta pentru că te iubim.
Alo?
Eşti acolo?
Vorbeşte cu mine, te rog.
Ce porcărie!
Fir-ar să fie!
- De ce nu funcţionezi? - Ai fost acasă la un elev?
Da.
Am vrut să mă asigur că Peter e bine.
A venit la şcoală cu vânătăi?
Nu din câte am văzut.
S-a masturbat?
A deschis subiecte despre sex despre care un copil de vârsta lui n-ar fi trebuit s-o facă?
Nu.
Atunci, din păcate, nu putem face nimic.
Există o mulţime de copii ca Peter.
Copilaşi firavi pe care vrei să-i protejezi de greutăţile vieţii,
însă nu te poţi implica personal.
Vei fi mâncată de vie.
I-ai cunoscut părinţii? E ceva cu maică-sa...
ceva dubios.
O copilă din cartierul lor a dispărut acum câţiva ani.
Un incident de genul
ar face orice părinte să fie şi mai protector.
COPIL DISPĂRUT
COPIL DISPĂRUT DIN HOLDENFIELD
ÎNFIORĂTOR! COPILĂ DISPĂRUTĂ DE HALLOWEEN
- Bună ziua! - Bună!
Am adus ultimul test la matematică al lui Peter.
M-am gândit că e mai bine să-l aveţi. A greşit doar două exerciţii.
Mulţumesc pentru vizită.
Bună!
Dragule, ea e dra Devine.
Fosta profesoară a lui Peter.
Mă bucur să vă cunosc.
A trecut pe la noi ca să ne aducă ultimul lui test la matematică.
Grozav! Îl putem pune pe uşă frigiderului.
Intră, te rog.
Tocmai ce am făcut cafea.
Pe aici.
Ia un loc.
Mulţumesc.
Poftim.
Sângerezi.
Am făcut nişte renovări.
M-am tăiat într-un cui.
Stai liniştită.
Dacă tot mă aflu aici vreau să-mi cer scuze
în legătură cu cele întâmplate.
Foarte frumos din partea ta.
Dar nu e nevoie de scuze.
Peter e un băiat spiritual.
Ştiţi la ce şcoală se va duce Peter?
Bineînţeles.
Aici, acasă.
Carol e cea mai bună profesoară pe care Peter o poate avea.
Ce, nu ţi se pare o idee bună?
Mă gândeam că, dat fiind comportamentul său,
să poată beneficia de un mediu mult mai propice nevoilor sale?
Nu, nu ne trimitem fiul de acasă.
- Mulţumim. - Nu.
Nu, nu facem asta. De familie are nevoie.
Familie va primi.
El unde e?
E pedepsit la el în cameră.
- Pot să-l văd? - Nu, nu se poate.
Nu cred că e indicat.
Mi-ar fi plăcut să-mi iau rămas bun.
Ce e cu interesul ăsta pentru fiul nostru?
Nu-i mai eşti profesoară.
Mi se pare foarte ciudat că tu continui să vii la noi acasă.
Am vrut să mă asigur că e bine.
Poftim, "dacă e bine"?
Ţi se pare că Peter e în pericol?
Crezi că sunt genul de mamă care i-ar face rău copilului său?
- Scumpo, e în regulă. - Îl iubesc pe Peter.
Îl iubim pe Peter.
Cu toată fiinţa noastră.
Tu habar n-ai de nimic...
- Ajunge! - Nu...
Cum îndrăzneşti să vii în casa noastră...
Scumpo. Carol, încetează.
... să ne spui ce e mai bine pentru copilul nostru?
- Ea nu... - Ascultă-mă.
- Ce mama renunţa la copilul ei? - Dragă, ajunge.
Ce tupeu pe femeia asta, pe străină asta!
- Habar n-ai de nimic. - Nu lăsa părerea
unei străine să ne supere.
Ajunge!
Nu, înainte să-l nasc pe Peter, doctorul a spus...
- ... că Peter e un miracol... - Ajutor!
... şi să nu renunţ niciodată la el.
N-o să-l las să plece de acasă. Niciodată! Peter e un miracol.
Să-l trimit de acasă, pentru ce?
Ajutor!
Scuză-mă. Cred că ar fi mai bine să pleci.
Îmi pare rău. A fost o greşeală.
Ce se aude?
Ce?
Bătaia asta.
E maşina de spălat rufe.
Te rog.
Ţi-ai uitat cheile, dră Devine.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Poţi să ieşi acum.
Poftim.
Dovlecel.
Pentru dovleacul tău.
Ei bine, Peter.
Te-ai mai gândit?
La ce?
Despre nevoia de a creşte.
Să încetez cu prefăcătoria şi cu minciunile.
Şi să încetez cu coşmarurile.
Gata.
Suntem foarte mândri de tine.
Lucrurile vor sta diferit de acum în colo.
Nu te vei mai întoarce la şcoală.
- Eu o să-ţi fiu profesoară. - Aşa este.
Maică-ta aici de faţă o să te înveţe cunoştinţele de bază.
Ştii care sunt?
Cititul, scrisul şi aritmetica.
Îmi cer scuze.
Eşti un băieţel bun, Peter.
Te iubim.
Şi te iertăm.
Şi eu vă iubesc.
Noapte bună, Peter.
Ne vedem dimineaţă, fiule.
Noapte bună.
Vorbeşte cu mine, te rog.
Peter, mi-a făcut griji pentru tine.
Mama şi tata m-au încuiat în pivniţă.
Ştiam eu!
Ai grijă cu ei.
Nu sunt ceea ce par.
- Vreau să te văd. - Nu.
Sunt aici de prea mult timp.
Nu ţi-ar plăcea să mă vezi.
O să ţipi şi vom fi prinşi.
Ba nu. Îţi promit.
Bine.
E o gaură în spatele tapetului.
O vezi?
Cine eşti?
Sora ta.
Am tot aşteptat, Peter.
A trebuit să aştept până ai crescut suficient de mult.
Până am crescut suficient de mult pentru ce?
Suficient de mult încât să muţi ceasul care ascunde uşa.
Suficient de mult încât să mă ajuţi să evadez şi să scap de întuneric.
Să ies din perete.
Încetează, te rog. Mă sperii.
Aşa şi trebuie.
Maică-ta şi taică-tău sunt diabolici.
Acum o ştii.
Se apropie timpul tău.
Alo?
Mamă?
Alo?
Mamă?
Peter.
Uite ce i-ai făcut mamei tale, Peter.
Peter.
Ţipai şi te zvârcoleai.
E în regulă. A fost doar un coşmar.
Ce ai visat?
Nu-mi amintesc.
Nu-ţi poate face nimeni rău.
Dacă te ţin captiva în camera lor, cum de poţi să vorbeşti cu mine?
Am evadat.
Mi-am făcut drum către tine.
Mama şi tata mă urăsc, Peter.
Imediat ce nu mai au nevoie de mine, sunt terminată.
Mă vor ucide.
Şi te vor pune pe tine în perete.
Ba nu!
N-ar face aşa ceva.
Ei n-ar ucide pe nimeni.
Ba nu, Peter.
Au făcut-o deja.
Trebuie să vezi ce e îngropat în grădină.
O să-ţi spun unde.
Peter.
Ce tot faci?
Dacă tot n-am voie să merg la colindat,
atunci măcar sculptez un dovleac.
Era Halloween-ul.
M-au închis în perete.
O copilă a venit să-i colinde.
I-am cerut ajutorul.
Şi m-a văzut.
Au omorât-o, Peter.
Nu vreau să sfârşesc ca ea.
Te scot de acolo.
O să te scot de acolo, iar apoi fugim.
O să fim o familie adevărată.
Dar cum?
Cred că ştiu pe cineva care ne-ar putea ajuta.
Alo?
Dră Devine?
Peter?
Am nevoie de ajutorul dvs.
Ce ai spus?
Am nevoie de ajutorul dvs.
Alo?
Bună ziua, sunteţi mama lui Peter?
Da, dvs sunteţi dra Devine?
Cred că Peter a încercat să mă sune.
Aşa a şi fost.
Peter mi-a spus cum de a îndrăznit s-o rateze pe profesoara lui,
aşa că i-am spus să vă sune.
"Spune-i tu personal."
Însă, din nefericire, se pare că timiditatea l-a copleşit.
Arată ca o mireasă îmbujorată.
E foarte simpatic.
Poate că aveţi mai mult noroc data viitoare.
Îmi pare rău că v-a deranjat. Halloween fericit!
Foarte urât, Peter.
Îmi pare rău.
Ai făcut ceva foarte rău.
Ai sunat o străină?
Nu ştie ce e mai bun pentru tine.
Nu te iubeşte ca mine şi taică-tău.
Sunt foarte dezamăgită de tine.
Ce-i aia?
Nimic!
Nu!
Ce ţi-a spus?
Ce ţi-a spus?!
N-are importanţă.
Indiferent ce se va întâmpla de acum, e vina ta.
Aşteaptă până se întoarce taică-tău acasă.
Peter.
I-am auzit.
Au aflat.
Or să ne omoare.
Peter, fă ceva!
Peter.
- Fă curat în casă. Asta-i soluţia. - Nu vreau.
Nu putem găsi soluţii temporare.
Ştiu că eşti treaz, fiule.
Odihneşte-te.
Mâine când ajung acasă mă vei ajuta în grădină.
Avem o problemă de care trebuie să ne ocupăm.
E vorba de putregaiul negru care ucide tot din grădină.
Un parazit că acesta se răspândeşte repede.
Iei atitudine acum ori...
toţi dovlecii sănătoşi vor fi infectaţi.
Nu putem permite aşa ceva.
O să îngropăm dovlecii
şi sperăm că următoarea recoltă va fi una mai bună.
Poate avem mai mult noroc data viitoare.
Ai înţeles?
Ia lopata şi sapă.
Asta e casa?
Da.
Au belit-o.
O familie nu poate mânca în linişte?
Încetează să te mai joci cu mâncarea.
Ne daţi ori nu ne daţi!
Plecaţi!
E oprită lumina pe verandă?
Da.
Ai schimbat reţetă de la supa din seara asta?
Dacă am schimbat reţeta?
Da.
Nu.
E delicioasă, nu-i aşa?
Numai că are un gust puţin diferit.
Miroase a...
- Miroase-o. - Da, miroase a scorţişoară.
Peter.
Peter, ai făcut tu ceva?
Peter.
Fiule, uită-te la mine.
Spune-mi adevărul.
Ce ai făcut?
Ce ai făcut? Spune-mi!
Ce ai făcut?
I-aţi făcut rău surorii mele.
- Ce-ai zis? - Dumnezeule!
Dumnezeule!
Sună la 112.
- Ce se întâmplă? - Sună la 112!
Peter!
Stai pe loc!
Peter.
N-o lăsa să iasă.
N-o lăsa...
... să iasă.
Peter, tu eşti?
Gata?
Sunt morţi?
Nu ştiu.
Aşa cred.
Ai cheile?
Da.
Ceasul.
Cu grijă.
E foarte greu.
Peter, eşti bine?
Da.
Vezi uşa?
Crezi că o poţi deschide?
Bun băiat, Peter.
Cum a fost să-i priveşti murind?
Ne daţi ori nu ne daţi!
Exact cum s-a întâmplat cu faţa din grădină.
Peter, eşti singur acasă?
Am trecut să te salutăm.
Îşi bat joc de noi?
Hai să terminăm odată.
Peter!
Eşti aici?
Ştim că eşti înăuntru.
Peter, unde mama naibii eşti?
Ce dracu'?!
Nu!
Brian! Piciorul meu!
M-a apucat de picior. Brian, ajută-mă!
Nu!
Brian?
Ce?
Brian?
Brian!
Ce ai zis?
Dă-te!
Nu!
Când te-ai născut erau foarte fericiţi.
Când eu m-am născut, au ţipat.
Tati mi-a făcut o gaură.
Apoi o cuşcă.
Când tu te smiorcăiai în patul cald,
eu sufeream printre pânze de păianjen şi şobolani,
învăţând cum să mă caţăr,
cum să muşc, şi cum să te conving să faci ce vreau.
Ne daţi ori nu ne daţi!
Lasă-mă în pace, te rog!
Ajutor!
Vei fi în siguranţă înăuntru.
Alo?
Peter?
Peter.
Sfinte Sisoe! Ce mama naibii?
Fugi!
Peter?
- Dră Devine! - Peter.
Dră Devine, fugiţi!
Peter! Dumnezeule!
Fugiţi!
Nu, nu te las aici.
Plecaţi de aici!
Ce e chestia aia?
E sora mea.
Vine!
Dă-te în spate.
Peter, hai!
Hai, Peter!
- Unde te duci? - Cheile.
Hai, hai!
Nu!
De ce arăţi aşa?
Nu orice copil poate fi perfect ca tine, Peter.
Aşa m-am născut.
Nimeni nu iubeşte un monstru.
- Peter! - Dră Devine!
Habar n-am ce eşti,
dar dacă-i faci rău,
o să te ucid, naibii!
Nu!
Dră Devine!
Peter!
Te rog!
Eşti fratele meu.
Peter, să mergem.
Nu vezi, Peter?
O avem în sânge.
I-ai ucis pe mama şi tata.
Eşti exact ca mine.
Ba nu!
Nu sunt ca tine.
Chiar crezi că grilajul ăsta mă va ţine aici?
În fiecare noapte când te bagi în pat
te vei întreba dacă ai încuiat uşa sau dacă ai văzut o umbră mişcându-se.
La fiecare scârţâit, fiecare geamăt
fiecare bătaie în perete te vei gândi la mine.
Suntem o familie, Peter.
Întotdeauna voi fi alături de tine.
Întotdeauna.
SFÂRŞIT AŢI URMĂRIT FILMUL DE GROAZĂ "COBWEB"
Traducerea şi adaptarea: sp1nxo Subs Team