7 DNI PRED NOČJO ČAROVNIC
Pokrči prste.
Pritisni.
Peter? –Nekaj sem slišal.
Kaj pa? –Peter?
Koliko je ura? –Kaj si slišal?
Pridi.
V tej?
Nič ne slišim. Pa ti?
Hiša je stara. Zagotovo se sliši kak hrup.
Pojdi v posteljo.
Zelo bujno domišljijo imaš.
Vse te grozne stvari so samo v tvoji glavi.
DrSi Infire predstavlja PAJČEVINA
Še več sledi pri odmoru.
Pomirite se.
Učenci, tole je gdč. Devine.
Vaša nadomestna učiteljica bo, dokler se ne vrne ga. Bitler. Srečno.
Dobro jutro. Kot je rekel ravnatelj, sem gdč. Devine.
Se že veselim, da vas bom bolje spoznala.
Peter, kmalu bo odmor.
Takole.
Živjo.
Peter, nisi šel na odmor? –Ne maram jih.
Se ne želiš igrati s prijatelji?
Tudi prav. Lahko počakaš v razredu.
Lahko mi pomagaš pri okraševanju.
Obožujem noč čarovnic. Že veš v kaj se boš maskiral?
Dovolj časa imaš za razmislek.
Vse je v redu. Vse je v redu. Poglej.
Vzemi list in ga potisni pod kozarec. Vse je v redu.
Tako, ja.
Takole.
Dvigni ga. Odnesla ga bova k oknu.
OSNOVNA ŠOLA HOLDENFILED
V kaj se bom oblekel za noč čarovnic?
Rad bi se namaskiral. Želim si med maske.
Vsi otroci iz šole gredo. –Midva nisva njihova starša.
Pete, se spomniš stare hiše na koncu ulice s podeskanimi okni?
Nekoč bo izvedel.
Carol. –In?
Pred leti, še preden si se rodil,
je tam živela deklica, ki je izginila za noč čarovnic.
Kaj se je zgodilo? –Kdo bi vedel?
Šla je v maškare in izginila.
Dogodek je pretresel vse v soseski.
Tega se nerada spominjam.
Bom tudi jaz izginil? –Peter, nikakor. Ne boš.
Kaj takega ne bi nikoli dovolila. Prav?
Peter. –Oči! –Ne, Peter. Nikar mu ne povej.
Oči!
Peter.
Pete?
Kaj se dogaja? –Spet sem slišal trkanje.
Peter. –Res sem slišal.
Prav. Kje pa?
Prav.
Veš, kaj? Stavim, da gre za podgane, ampak imam nekaj, da se jih znebimo.
Podgane?
Vonj po cimetu ima. –Previdno. Ni vse sladko, kot se zdi.
Pojedo to? –Morale bi. –In kaj se zgodi potem?
Pete, znebiti se je treba podgan, ker grizejo in prenašajo bolezni.
Nočem, da ponoči bediš zaradi njih.
Velja. –Poglej.
Včasih moraš sprejeti težke odločitve,
da bi zaščitil družino. Razumeš?
Svojo senco meče na tla.
In moja duša iz te sence,
bo lebdela nad tlemi.
Povzdignjena bo.
POMAGAJ MI
Vam lahko pomagam? –Ste vi Petrova mama?
Ja. –Oprostite, ker sem prišla nenapovedano.
Sem Petrova nadomestna učiteljica.
Seveda. Omenil je, da ima zamenjavo. Ne pa, da hodite na dom.
Želela sem se ga na hitro videti.
Tudi jaz sem bila učiteljica. Preden sem postala mama.
Je vse v redu z njim? –S Petrom? Je, ja.
Hotela sem vam nekaj pokazati. –Kaj je to?
Otroci so risali za noč čarovnic.
Je to narisal Peter? –Ja.
Drugi otroci so risali pošasti in čarovnice, Peter pa … –Razumem.
Tole pa je nerodno. Peter ima zelo bujno domišljijo.
Še vedno naju z možem ponoči
zbuja zaradi svoje domišljije,
kar je tudi na tej sliki. Cenim vašo zaskrbljenost.
Kaj je to? –Slika. –Kakšna slika?
Kakšna slika?
To je tvoja soba, Peter. Zakaj iščeš pomoč? –Ne iščem je.
Zakaj prosiš tujce za pomoč, Peter? –Jaz že ne.
Ona tako pravi. –Kaj si rekel?
Vem, da je slika grozna. –Ta tvoja domišljija, Peter.
Nekega dne boš zaradi tega v težavah.
Zbudi se, Peter.
Peter, nikar se ne boj.
Rada bi govorila s teboj.
Bodi tiho, prosim.
Ne obstajaš. Nisi resnična.
Mogoče sem, morda ne,
vendar se mi zdi, da bi lahko imel prijatelja.
Vem, da bi lahko bila.
Če ne potrebuješ prijatelja, bom odšla.
Počakaj. Ne odhajaj. Oprosti.
Prosim ostani. –Si prepričan?
Sem. Pogovarjajva se.
Peter, super. Kako mu je ime?
Hektor. –Seveda.
Izgleda kot Hector.
Ta je moja najljubša.
Nehaj! Prosim!
Peter, si tam?
Si v redu?
Zakaj jočeš?
Te je kdo prizadel?
Brian. Vsak dan me poriva.
Strah me je bilo, da je nekaj takega,
ampak verjamem vate, Peter.
Stavim, da si dovolj močan, da se postaviš zase.
Če bi le poskusil.
Zasačen.
Oprosti, Peter.
Zelo lepo od Briana. Kajne, Peter?
Pokaži mu, da te ni več strah.
Naj bo njega strah.
Vrni mu.
Peter, zakaj si …
Pomagajte!
Ne vem, kako se je lahko lo zgodilo! Peter ni nikoli naredil kaj takega!
V njem ni niti kančka nasilja!
Gre za nesrečo. V to sem prepričana.
Si izključen iz šole?
Kaj imaš povedati v obrambo, Peter?
Peter? –Nisem hotel, da pade po stopnicah.
Za božjo voljo, nismo družina, ki bi težave reševala z nasiljem. Nikoli.
Ne vem od kod takšno vedenje!
Peter je v šoli narisal sliko. –Kaj? –Oprosti.
Vem, da bi ti morala prej povedati. –Počakaj. Za kakšno sliko gre?
O kakšni sliki govoriš, Carol? –O otroku.
Otroku, ki prosi za pomoč. –Kaj?
Vedela sem, da boš prehitro sklepal. –In šele zdaj mi poveš? –Nikar.
Tudi ko ti povem … –Nehaj.
Peter, zakaj bi narisal takšno sliko?
Peter! –Ker sem jo resnično slišal! –Ne, nisi! Nisi!
Hišni pripor imaš. –Peter, pojdi v svojo sobo.
Ne! Carol, hišni pripor ima! V klet bo šel.
Takoj.
Vstani.
Rekel sem, da vstaneš.
Vstani.
Pojdi.
Mami?
Sedi.
To počneva, ker te imava rada. Ker te imava rada.
Je kdo tam?
Si tam?
Prosim, govori z menoj.
Kakšna neumnost.
Presneto! Zakaj ne delaš? –Bila si pri učencu, na domu?
Sem. Hotela sem se prepričati, da je s Petrom vse v redu.
Ali prihaja z modricami? –Ne, nisem opazila. –Se polula?
Ali govori o seksu ali nečem, česar otroci v teh let ne bi smeli vedeti? –Ne.
Potem, na žalost ne moremo nič.
Veliko je takšnih kot je Peter.
Občutljivi otroci, ki jih želiš zaščititi pred
življenjskimi nesrečami, a se osebno ne moreš vmešavati.
Živega te bodo pojedli.
Ste spoznali njegove starše? Njegova mama je čudakinja.
Pred mnogo leti je v tej soseski izginil otrok.
Zaradi takšnih dogodkov, bi bil vsak starš zaščitniški.
POGREŠANI OTROK HOLDENFIELD
GROZA! HOLDENFIELDSKI OTROK IZGINIL NA NOČI ČAROVNIC
Živjo. –Živjo.
Prinesla sem Petrov zadnji test matematike.
Mislila sem, da bi ga morali videti. Le dve napaki je imel.
Hvala, ker ste se ustavili.
Živjo.
Dragi, to je gdč. Devine.
Petrova nekdanja učiteljica. –Me veseli.
Prinesla je njegov test. –Lepo. Lahko ga dava na hladilnik.
Vstopite. Pravkar sva skuhala kavo.
Kar naprej.
Sedite. –Hvala.
Izvolite.
Krvavite. –Preurejam.
Majavi žebelj. Ne skrbite.
Ker sem že tukaj, želim povedati, da mi je žal za to, kar se je zgodilo.
Zelo lepo od vas, ampak nikar se ne opravičujte.
Peter je živahen fant.
Veste, v katero šolo bo hodil Peter? –Seveda.
Tukaj bo, doma.
Carol je Petrova najboljša učiteljica.
Se vam zdi zamisel slaba?
Glede na njegovo vedenje,
bi mu koristilo okolje, ki bolje ustreza njegovim potrebam?
Sinu se ne bova odrekla. Hvala. –Ne, ne.
Ne, ne bova. Družina je to kar potrebuje.
Dobil bo družino.
Kje pa je?
Kazen ima. –V sobi je.
Ga lahko vidim? –Ne morete.
Mislim, da to ni primerno. –Želela bi se posloviti.
Zakaj vas zanima najin sin? Niste več njegova učiteljica.
Zelo čudno se mi zdi, da prihajate k njemu domov.
Hotela sem se prepričati, da je z njim vse v redu.
Oprostite? Vse v redu? Mislite, da je Peter v nevarnosti?
Menite, da bi škodovala otroku? –Vse je v redu. –Petra imam rada.
Rada ga imava.
Z vsem svojim bitjem.
Ničesar ne veste … –Dovolj. –Ne.
Kako si drzne priti v naš dom … –Draga. Carol, nehaj.
In pametovati, kaj je najboljše za najinega sina?
Ni mislila … Poslušaj.
Katera mati se odpove otroku? –Dovolj. –Kakšna predrznost!!
Ničesar ne veste. –Naj te mnenje tujke ne moti.
Dovolj. –Ne. Preden se je Peter rodil, je zdravnik rekel, da je čudež. –Na pomoč!
Nikoli ga ne bi zapustila. Nikoli ga ne bi dala stran. Peter je čudež.
Ustanova. Zakaj? –Na pomoč!
Oprostite. Mislim, da je bolje, da greste.
Oprostite. Zmotila sem se.
Kaj je to? –Kaj?
Ta zvok. Ti udarci.
Pralni stroj.
Lepo vas prosim.
Pozabili ste ključe, gdč. Devine.
Hvala. –Prosim.
Lahko greš ven zdaj.
Izvoli mafine.
Domače.
No, Peter?
Si kaj razmišljal?
O čem?
O tem, da moram odrasti.
Nehati se pretvarjati in lagati.
In brez nočnih mor. –Nikogar ni.
Zelo sva ponosna nate, Peter. –Od zdaj naprej bo vse drugače.
Ne boš šel v šolo. Jaz bom tvoja učiteljica. –Tako je.
Tvoja mama te bo naučila treh stvari, Pete. Veš, katerih?
Branja, pisanja in računanja.
Prav. Oprosti.
Priden fant si, Peter. –Rada te imava.
Vse ti odpustiva. –Tudi jaz vaju imam rad.
Lahko noč, Peter. –Se vidiva zjutraj, sinko.
Lahko noč.
Prosim, govoriti morava.
Peter, skrbelo me je zate.
Mami in oči sta me zaprla v klet. –Sem vedela.
Z njima moraš biti previden. Nista takšna, kot se ti zdi.
Rad bi te videl. –Ne.
Predolgo sem tukaj. Ne bi ti bil všeč moj videz.
Kričal bi in ujeli bi naju. –Ne, ne bom. Obljubim.
V redu. V tapeti je luknja.
Jo vidiš?
Kdo si?
Tvoja sestra.
Čakala sem te, Peter.
Morala sem počakati, da si postal večji. –Večji? Zakaj?
Dovolj velik, da premakneš uro, ki zakrivajo vrata.
Dovolj velik, da bi me osvobodil, da zapustim temo.
Da pridem iz zidu.
Prosim, nehaj. Strašiš me.
Prav je, da se bojiš. Mami in očka sta zlobna, Peter.
Zdaj veš. Prišel je tvoj čas.
Halo?
Mami?
Halo?
Mami?
Peter.
Poglej, kaj si naredil svoji mami, Peter.
Peter. Kričal si in brcal.
Vse je v redu. Imel si grde sanje.
O čem si sanjal?
Ne spomnim se.
Zdaj ti ne more škoditi.
Če te skrivajo v svoji sobi, kako se lahko pogovarjaš z mano?
Pobegnila sem.
Praskala sem in se s kremplji prebijala k tebi.
Mami in oči me sovražita, Peter.
Ko me bosta imela dovolj, je z mano konec.
Ubila me bosta, nato pa tebe zaprla izza zidu. –Ne.
Tega ne bi storila. Nikogar ne bi ubila.
Ne, Peter. Sta že.
Videti moraš, kaj je zakopano na vrtu.
Povedala ti bom kje.
Peter!
Peter, kaj delaš?
Pomislil sem, ker ne smem v maškare,
bi pa lahko mogoče izrezal bučo.
Bila je noč čarovnic, ko sta me zaprla v zid.
Maškare so prišle na vrata.
Prosila sem jo za pomoč. Videla me je.
Ubila sta jo, Peter.
Nočem končati kot tisto dekle.
Spravil te bom ven.
Spravil te bom ven in bova zbežala.
Družina bova. Prava družina.
Ampak kako?
Poznam osebo, ki bi lahko pomagala.
Halo? –Gdč. Devine.
Peter?
Potrebujem vašo pomoč.
Kaj si rekel? –Potrebujem vašo pomoč.
Halo? –Živjo. Sem dobila Petrovo mamo?
Ste to vi, gdč. Devin?
Mislim, da me je pravkar klical Pete. –Drži.
Peter je rekel, da vas zelo pogreša, jaz pa sem rekla naj vas pokliče,
sam ji povej. Žal se zdi, da ga je premagala sramežljivost.
Stoji kot mala, zardela nevesta. Kako je srčkan.
Več sreče prihodnjič.
Oprostite, ker vas je zmotil. Uživajte v noči čarovnic.
To pa ni bilo lepo, Peter. –Oprosti.
Naredil si nekaj zelo slabega.
Poklical si neznanko?
Sploh ne ve, kaj je dobro zate.
Nima te rada kot midva z očetom.
Razočaral si me.
Kaj je to? –Nič!
Ne.
Ne, ne, ne.
Ne.
Kaj ti je rekla?
Kaj ti je rekla?!
Saj je vseeno. Pozabi.
Karkoli se bo zgodilo, bo krivda tvoja.
Počakaj, da se vrne očka.
Peter.
Vse sem slišala.
Izvedela je.
Ubila naju bosta.
Peter, ukrepaj.
Peter.
Ne moreva iskati začasnih rešitev.
Vem, da si buden, sinko.
Dobro se naspi.
Ko pridem jutri domov, mi boš pomagal na vrtu.
Težave imamo, za katere je treba poskrbeti.
Črna gniloba uničuje vrt.
Ta nadloga
se hitro širi.
Moramo se je znebiti,
drugače se bodo okužile še zdrave buče.
Tega ne smeva dovoliti.
Buče bova zakopala v upanju, da bo naslednji pridelek boljši.
Da bomo imeli naslednjič več sreče.
Razumeš?
Želim, da vzameš lopato in začneš kopati.
Hej, je to ta hiša?
Ja.
Hudo.
Oprosti.
Se lahko družina vsaj v miru naje?
Ne igraj se s hrano, Peter. –Maškare! –Pojdite stran!
Je luč v verandi ugasnjena? –Ja.
Si naredila juho na drug način?
Če sem naredila juho na drug način? –Ja.
Ne. –Okusna je. Super. Je tako?
Le okus je malo drugačen.
Diši po …
Povonjaj. –Diši po cimetu.
Peter.
Peter, si kaj ušpičil?
Peter. Sinko, poglej me.
Povej po resnici.
Kaj si naredil?
Kaj si naredil? Povej.
Povej mi, kaj si naredil. –Prizadel si mojo sestro.
Kaj si rekel? –O bog.
Pokliči 112. –Kaj se dogaja? –Pokliči 112!
Peter!
Stoj!
Peter, nikar je ne izpusti.
Nikar je ne izpusti.
Peter, si to ti?
Si opravil? Sta mrtva? –Ne vem.
Mislim, da sta.
Imaš ključe? –Ja.
Ura. Bodi previden.
Zelo težka je.
Peter, si v redu?
Sem.
Jih vidiš?
Jih lahko odpreš?
Priden, Peter.
Kako je bilo gledati ko umirata?
Maškare! –Kot deklica iz vrta.
Peter, si doma? Prišli smo te pozdravit.
Nas imajo za norca?
Opravimo s tem.
Hej, Peter!
Si tu?
Vemo, da si doma!
Peter, kje za vraga si?
Kaj za vraga?
Ne!
Brian, moja noga! Ujela me je. Brian, pomagaj!
Brian, pomagaj! Ne!
Ne!
Brian?
Kaj?
Brian?
Brian!
Kaj si rekel?
Pojdi stran!
Ne!
Ko si se rodil, sta bila tako srečna.
Ko sem se rodila jaz,
sta kričala.
Očka mi je izkopal jamo,
izdelal kletko zame.
Medtem ko si jokal v topli postelji,
sem jaz trpela med pajčevino in podganami.
Naučila sem se plezati,
gristi.
Učila sem se, kako te pripraviti do tega, kar želim.
Maškare.
Izpusti me, prosim!
Na pomoč!
Za temi vrati boš na varnem.
Halo?
Peter?
Peter.
O, bog. Kaj, za vraga?
Tecite!
Peter?
Gdč. Devin! –Peter. –Gdč. Devin, tecite stran!
Gdč. Devin, tecite stran!
Peter! O, bog.
Tecite stran. –Ne bom te pustila tukaj. –Tecite stran!
Kaj za vraga je ta stvor? –Moja sestra.
Prihaja! –Umakni se.
Peter, pridi. Daj, Peter. Pridi.
Pridi, Peter.
Kam greš? –Ključi.
Pridi, pohiti.
Ne!
Zakaj si taka?
Vsak otrok ne more biti popoln kot ti, Peter.
Takšna sem se rodila. Nihče ne mara pošasti.
Peter! –Gdč. Devine!
Ne vem kaj si, ampak če mu kaj narediš,
te bom ubila.
Ne!
Gdč. Devine!
Peter.
Prosim, moj brat si. –Peter, pojdiva.
Ne vidiš, Peter, da imava to v krvi.
Ubil si mamo in očeta. Takšen si kot jaz. –Ne!
Nisem kot ti!
Misliš, da me bo to zadržalo?
Vsak večer, ko boš legel v posteljo,
se boš spraševal, če si zaklenil vrata.
Ko boš zagledal sence.
Ob vsakem škripanju,
ob vsakem stokanju,
ob vsakem udarcu v zid,
se boš spomnil name.
Ker sva družina, Peter.
Vedno bom s teboj.
Vedno.
Prevod: malimuc
Popravil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Infire