Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
- Ms. Caruso? - Leda. Igen.
Üdvözlöm! Isten hozta!
Köszönöm.
- Jól utazott? - Igen.
Biztos dugó volt az autópályán Korinthosz után.
Régóta várt?
Semmi gond.
- Elnézést, késve indultam. - Ne, hagyja csak!
- Elnézést, tele vannak könyvvel. - Aha.
Ez a maga háza?
Nem, én csak a gondnok vagyok. Már 30 éve.
- Hűha! - Meg még pár helyen itt a szigeten.
A nagyoknál.
Tessék. A kulcsa.
Helyezze magát kényelembe, majd hozom a többit!
Kösz.
Tessék. Meg is vagyunk.
Bekapcsolom a légkondit a hálóban.
Ne, jobb a friss levegő!
Hadd hűtsem azért le egy kicsit!
Ha később ki akarja kapcsolni, csak nyugodtan!
A reggelit a földszinti bárban fogyaszthatja el.
Reggeli egy bárban!
A világítótorony.
- Nem mindig villog. - Oké.
Maga…
Könyveket ír?
- Vagy tanár? - Egyetemi tanár vagyok.
Értem.
- Borravalót adhatok? - Nem, köszönöm.
Hát, isten hozta Kyopeliben!
Köszönöm.
- Szóljon, ha bármiben segíthetek! - Köszönöm.
Elnézést, segíthetek?
A napon ül. Arrébb vigyem a székét esetleg?
Igen, a napon ülök.
Bevigyem a székét a napernyő alá?
Igen.
A strandbüfében dolgozom, úgyhogy…
Ne, kérem! Majd én.
Meg is vagyunk.
- Kösz. - Nagyon szívesen.
Csak szóljon, ha bármi kell!
A nevem Will.
Van kávé, jégkrém, ilyesmi.
- Remek. Kösz, Will. - Rendben.
- Will! - Igen?
Milyen jégkrém van?
Óvatosan!
Nyugi! Hé!
Bassza meg, itt van valaki!
- Bocs. - Hozol egy jégkrémet?
- Túl messze van! - Nem érdekel.
Úristen!
Érdekeljen csak, baszod!
- Jó, akkor… - Jégkrémet kérnek?
Már beígértem a gyerekeknek. Múltkor nem volt.
- Látja azt a jégkrémet ott? - Olyan jégkrémet. Oké.
De a szivárványszínűből is szeretnék. Van?
- Igen. - Megmondtam.
Hozhatok valamit? Szuper.
Oda se mentél! Oda se…
Miért haltak ki előttünk a dinoszauruszok?
Elmegyünk megszárítkozni?
Nina!
Adj rá valamit, mert már hűvös van!
Azt a fürdőköpenyt!
Adj rá valamit!
Látod? Így már jobb.
Szerinted majd egyszer megkapom a babámat?
Te jó ég!
Hé, köcsög!
Baszd meg! Köcsög!
Kérsz még, mama?
Igen, kérek még!
Neni, kérsz még?
- Szerintem Neni kér még. - Igen. Kérek szépen!
- Will! - Igen?
Igen?
- Kaphatok egy pohár vizet? - Igen. Pillanat!
El ne szakadjon, a kígyó megmaradjon!
Ez szép kerek.
Szerintem esik…
- Tartsuk ketrecben? - Szép lett?
- Nagyon jó. - Nem?
- Tudod, mit kéne? - Mit?
Ragasszunk rá szemeket,
tegyük be egy ketrecbe, és díszítsük ki a ketrecet!
- Tessék. - Kösz.
- Jól van? - Igen.
- Szóljon, ha bármi kell! - Kösz.
Martha, kicsim!
Épp hívni akartalak. Most jöttem fel a partról.
Mit tettek tönkre?
Miért nem ismerőshöz mentél?
Nem tették tönkre.
Csak nagyon kiszárad, ha sokat fested.
Én néha egy kanál olívaolajat teszek hozzá.
Apád ismer valakit?
Épp nyaralok. A kilátás egyszerűen…
Oké.
Én is szeretlek.
Szia!
Költözzetek le az utolsó napernyőhöz, oké? Köszönöm.
Hoz nektek pár üdítőt. Nagyon köszönöm.
Így kellett volna. A hölgynek is odébb kell mennie.
- Ugye arrébb költözik? - Nem, nekem jó itt.
Csak helyet cserélünk, hogy a család együtt lehessen.
Értem, de nem szeretnék arrébb menni.
Ez olyan nagy ügy?
Ma maga tesz szívességet, holnap meg mi.
Köszönöm, nem.
Hülye picsa!
Nem is tudom, mit mondjak magának!
Pár métert kellett volna arrébb mennie!
- A kibaszott… - Elég.
Elnézést.
Diétára fogtunk, és eszed a tortát.
- Kér tortát? - Köszönöm, nem.
Elnézést az előbbiért, rendben?
Születésnapom van.
- Boldog szülinapot! - Kösz.
- Hány éves? - 42.
Szép nagy pocakja van.
Hát, lány lesz. Tudja.
- Még mennyi van vissza? - Két hónap.
A sógornőm egyből szült.
Nekem nyolc évembe telt.
Az ilyesmi a maga idejében történik.
- Szép születésnapot! - Honnan jött?
Cambridge-ből, Boston mellől.
Úgy értem, a családja hová való?
- A családom? - Igen.
Leedsből. Illetve Shipley-ből.
- Menő. - Nincs ebben semmi menő.
Azt hittem, Queensből jött. Esküszöm!
Nem az akcentusa miatt, csak van magában valami olyan.
Mi onnan származunk,
de vagy 300 éve élnek rokonaink ebben a városban.
Nincs gyereke?
De, két lányom.
Hol vannak?
Mennyi idősek?
Bianca 25, Martha 23.
Ne!
Úgy értem, túl fiatal hozzá. Biztos nagyon korán kezdte.
48 vagyok.
Basszus! Ne már!
Fantasztikusan néz ki!
Arról beszéltünk, hogy nem lehet több 40-nél.
Francba, mázlista!
- Hogy hívják? - Leda.
- Neda? - Leda.
Leda. Milyen Leda?
Caruso.
Caruso Queensből.
Callie vagyok. Callisto.
Azt jelenti, a legszebb.
Nem kóstolja meg? Egy falatot se?
Hogy bír ellenállni a sütinek?
- Finom, ugye? - Nagyon.
Igen.
Én is sajnálom az előbbieket. Kicsit feszült voltam.
Hát, igen, a napon előfordul ilyesmi.
Vagy talán a lányai miatt. Hogy távol van tőlük.
Hát, majd meglátja.
Egy gyerek hatalmas felelősség.
Boldog szülinapot!
- Üdv! - Lyle. Az emeletről.
- Persze. - Örülők, hogy letalált ide.
- Nem is olyan rossz, igaz? - Nem.
- Remélem, nem zavartuk. - Nem.
Mit iszik?
Megvagyok. Még félig tele van.
Jól jön egy ilyen hely a földszinten.
Főleg, ha az ember egyedül van, tudja.
- Így nem babkonzervet eszik folyton. - Vagy rothadt gyümölcsöt.
- Én néha teljesen elfelejtek enni. - Az nem jó.
Láttam ma a parton. Callie születésnapi partiján.
Nem igazán a partin voltam. Én nem láttam magát.
Én láttam magát.
- Belakta már az emeletet? - Igen, remek. Kösz.
- Igen? Minden rendben az apartmanban? - Igen, remek. Köszönöm.
Megtalálta a távirányítót? A ventilátorhoz?
Nem, inkább a zsinórral indítom be.
- A ventilátort. - Húzza.
Meghúzza a zsinórt, mi?
- Remek az apartman. - Tényleg jó.
Világos és fehér.
- Mintha egy hajón lenne az ember. - Igen.
- Ne, majd én! - Dehogy!
- Ragaszkodom hozzá. - Köszönöm.
Szóljon, ha bármit tehetek magáért!
Úgy lesz. Köszönöm.
Most befejezném a vacsorámat.
Persze.
- Igen. - Oké.
Gyönyörű játék!
Elnézést.
Francba!
Csinálj, amit akarsz! Gondoskodnál a gyerekedről?
Vissza akarsz jönni, és én kellek neked. Ez a segg kell?
Mi? Micsoda egy szarházi vagy!
Én vagyok szarházi?
Baszd meg! Hé!
Elena!
Elena?
Lena!
Elena!
Bianca!
- Bianca! - Bianca!
Bianca!
Elena!
Arra, távolabb, oké?
Elena!
Lena!
Az a mi… A mi vízipisztolyunk!
Semmi baj, a maga nagy kalapja van rajta. Megtaláljuk.
Bianca!
- Bianca! - Bianca, gyere ide!
Bianca!
Bia…
Bianca!
Hahó!
Elveszítettem a mamámat.
Segítek megtalálni. Gyere!
Elena!
Uramisten!
Istenem!
Adja ide!
Mama!
Csak meg akartam köszönni.
Ijesztő volt.
Azt hittem, meghalok.
Igen.
Hála istennek, hogy maga itt volt!
Néha egy idegennek könnyebb egy ilyen helyzetben.
Igen, nekem elborult az agyam, alig láttam.
Tudja, annyi rémes dolog történhet!
Az emberek olyan elcseszettek!
Uramisten!
Mi történt a hátával?
- Egy fenyőtoboz volt a parti ösvényen. - Egy fenyőtoboz?
Szörnyen néz ki! Tett már rá valamit?
Nem.
Jaj, ne! Tudok rá valamit.
Remek cucc. Várjon!
- Tetszik a fürdőruhája. - Köszönöm.
Szóval nem nyugodott meg?
Nem.
Mami!
- Állj le! - Fura nap volt.
Ő meglett, aztán elvesztette a babája.
Nekem is volt egy ilyen babám. Mina volt a neve.
- Nina? - Mina.
Vagy Mini-Mama, ahogy anyám nevezte.
Meglesz.
- Aha. - Akarsz egy játékot?
- Ehhez mit szól? - Jó, kösz. Hideg.
Az. Tényleg fantasztikus. Sokkal jobban érzi majd tőle magát.
Ma estére remekül fogja érezni magát.
- Rendben? - Köszönöm. Igen.
Akkor menjünk, keressük meg a babát! Nem bírom tovább ezt a sírást.
Viszlát holnap!
Mama!
- Viszlát! - Viszlát!
Van egy különleges ajándékom neked.
Nyisd ki a szemed!
Ez a mama babája volt kislány korában.
- Mi a neve? - A neve Mina.
Mami!
- Megölelsz? - Megölellek.
Adok neked gyógyszert.
Attól szép körmöd lesz.
Igen.
Nagyon kócos vagy. És nem leszel jobban.
Csak pár pillanatra lehunyom a szemem, kicsim, jó?
Jó.
Látod, milyen színű a szemem?
- Barna? - Nem.
Piros.
- Látod? - Aha.
Csak meg kell fésülnöm a hajadat.
Bassza meg!
Bianca, nem!
Ez fáj!
- Azt mondtad, ketten csinálunk valamit! - Nem hagyhatom sírni!
Adok még pár másodpercet, hogy visszagyere!
Három, kettő, egy!
Tessék. Akarsz játszani Mini-Mamával?
Őt megfésülheted, jó?
- Mama, gyere! - Egy pillanat, és jövök.
Bianca!
Bianca! Gyere, vacsora!
Ez jónak tűnik.
Nem figyelsz rám?
Már sokszor hívtalak vacsorázni.
Bianca!
Min ülsz? Bianca!
Kelj fel!
Nem tetszik?
Azért adtam neked Minát, hogy gondját viseld.
Nagyon meggondolatlan tudsz lenni.
Ez az én babám! Nem bánhatsz vele ilyen rondán!
Nem. Ő az enyém.
Hát, tönkretetted!
- Üdv! - Üdv!
- Látom, maga megúszta szárazon. - Durva volt?
Aha, kész őrület.
Mindenki berohant a kávézóba, aztán túl sokan lettünk.
Elfújta a napernyőket, a könyveket, a törölközőket.
- Mindenki bepánikolt. - Ajjaj!
Igen, és a kislány, Elena végig sírt.
Elveszítette a babáját, vagy ilyesmi.
Szeretem a vihart.
A maga könyveit is tönkretette volna.
- A magáé vizes lett? - Aha.
Mit is tanul?
- Üzleti tanulmányok. - Görögül?
Nem, Dublinban tanulok,
csak nyaranta itt dolgozom.
Kicsit le vagyok maradva az egyetemen.
Tudja, sok időt elvesztegettem.
- Igen. - Hány éves?
- Huszonnégy. - Pont a két lányom között.
Hallom, professzor.
A helyes válasz az: „Jól hangzik.”
- Mi? - Ez egy disznó vicc.
Szendvicsben is mehet. Igen.
Igen, tanítok. Összehasonlító irodalmat. Igazából olasz irodalmat.
- Értem. - De lógok.
Szóval összehasonlító irodalmat.
Igen.
- Láttam, sok nyelven ért. - Igazából semmihez se értek.
Én is sok időt elvesztegettem.
Velem vacsorázik?
De le kéne zuhanyoznom, átöltözni…
Így is jó lesz.
- Nincs nálam a tárcám. - Meghívom. Jöjjön!
Oké.
Ez nagyon vicces volt!
Vassili Callie férje.
Azt hittem, ő az idősebb, testes nő férje.
- Ne már! - Mi az?
Az a nő kövér.
Nem, szerintem ő Callie nagynénje.
- És Lyle, aki a ház gondnoka. - Nekik dolgozik.
- Nina férje pedig… - Toni.
- Toni? - Aha.
Ő hétvégente jön fel ide.
Kalamatában vannak befektetései.
- Simlisnek hangzik. - Aha.
És aztán kibérlik az egyik hatalmas villát a szikláknál.
A rózsaszínűt.
- Rózsaszínű? - Igen.
Minden évben ugyanazt.
Mintha egy filmről beszélnék, amit olyan nyelven láttam, amit nem értek.
Ismeretlen nyelven nézel filmeket?
- Aha. - Felirat nélkül?
Igen.
És azt mondtad, akkora gyerekeid vannak, mint én?
Igen, 25 és 23. Bianca és Martha.
És hasonlítanak rád?
Őszintén, ezt nehéz megmondani. Biztos.
Mert te gyönyörű vagy.
Te meg egy okos fiú.
Anyám volt nagyon szép.
Amikor annyi idős voltam, mint Martha, úgy éreztem, nekem nem adott belőle.
Hogy amikor megfogantam, elzárkózott előlem,
mint amikor félretoljuk a tányért, ha az étel taszít.
De Bianca és Martha, ez fura.
A titkos hasonlóságok a legérdekesebbek.
Tudod?
Mitől csábító Bianca, de Martha nem, és fordítva.
Ők engem okolnak.
Fiatal koromban kis mellem volt.
És miután szültem, nagy mellem lett.
Biancának nagy melle van, Marthának szinte semmi, mint egy fiú.
És nem tudja, milyen szép.
És bélelt melltartót hord, ami eléggé megalázó.
És úgy gondolja, a legjobb részeimet Biancának adtam.
Úgy érzi, kisemmizték.
És én ezt megértem. És…
Egyszer régen fontolgattam,
persze csak félkomolyan, az implantátumot.
De mennyit ér, ha egyszer csak úgy ott lesz?
Tudod?
De Bianca egész más,
ő sosem érzi magát kisemmizettnek.
Mindent kiszippant belőlem. Az összes rejtett képességemet.
Észrevette, hogy finnyásan hámozom a gyümölcsöt.
Nem szakadhat el a héj.
Azt szeretem, ha egy olyan hosszú izében jön le róla.
- Csíkban. - Csíkban.
- Igen, nagyon pedáns vagyok. - Aha.
Ezt nem is tudtam magamról.
Persze, megértem.
Annyi a gondom, hogy miért tették olyan közel őket egymáshoz?
Kicsim…
Vasárnap. Te jössz!
A Columbia az!
Dolgozom.
Megfulladok.
- Puszild meg, kérlek! - Jó, ülj le!
- Mama, kérlek, puszild meg! - Ülj le!
Ezt miért kellett?
Úgy akartam meghámozni, mint te, hogy kígyó legyen belőle!
Kérlek, puszild meg!
Nagyon fáj!
Mama!
Puszild meg!
Kérlek!
Egy percre se hagyhatlak egyedül!
María Guerrának van egy remek verse.
Haciendo serpentinas.
Nem ismerem.
Olvastad a Léda és a hattyút?
Nem.
Az angolul van.
- Oké. - Ráadásul a druszám.
„Már nem tart a közép…” Az egy másik Yeats-vers.
Anyám sokszor szédült.
Valahányszor felállt, gyakran megtörtént vele.
Szerinte túl gyorsan állt fel.
Szegények, belőlem bújtak elő!
Azt találom bennük a legszebbnek, ami számomra a legidegenebb.
Így azért nem én vagyok felelős.
- Untatlak? - Nem.
Nina nagyon szép.
Igen.
Remélem, meglesz a játékbaba.
Mindenki ki van borulva, és…
Az egész partot át kellett kutatnom.
Meglesz.
Fantasztikus voltál tegnap.
Amikor nem költöztél odébb.
- De ne csinálj ilyet többet! - Miért?
Mert ezek rossz emberek.
Néha félek, hogy nem tudok gondoskodni róluk.
Ha elájulok, míg egyedül vagyok velük, te meg Arizonában?
Nem lesz semmi baj, kicsim.
Ígérem.
Tudsz gondoskodni róluk.
Csak a ruhát, a cipőt és a zoknit kérem.
És nem kell a… Nem.
A kabátot is elviszem. Köszönöm.
Leda!
- Üdv! - Üdv!
- Hogy van? - Jól.
Már vannak unokái?
Nincsenek.
Használta a krémet, amit adtam?
A hátamra. Igen, sokkal jobb.
- Köszönöm. - Jól van.
Szia, édes, meglett a babád?
- Uramisten! - Elena, ne csináld!
- Elnézést. - Semmi baj.
Nagyon fáradt.
Meséld el a néninek, hogy holnap elmegyünk,
és megtaláljuk Nenit, amikor már elállt az eső!
És ma veszünk egy babát egy nagylánynak.
Mert te vagy a mami nagylánya. Az én nagylányom.
Dögöljön meg, aki elvitte!
Ne már! Gyerek tette, nem érted?
Megtetszik egy játék, elviszik.
Arruno gyerekei nem normálisak.
Az anyjuk miatt. Egy szemét picsa.
Beszéltem Tonival, a gyerekek semmit se vittek el.
- Hazudik. - Ne mondj ilyet!
- De igaz. - Ne mondj ilyet!
Elég megviselt, tudja?
Lázas volt, éjjel nem kap levegőt.
Papír zsebkendő kell. Nagyon dühösek vagyunk.
- Van magánál papír zsepi? - Sajnos nincs.
Milyen magas láza volt?
37,7 körül. Semmi baja.
Egy pillanatra letehet a mama?
Gyerünk! Elena, hadd tegyen le a mama! Ne csináld!
Hagyd abba!
Elég! Hagyd abba! Ne csináld ezt! Hadd…
Bassza meg!
Az őrületbe kerget.
Mert apa nincs itt, igaz? Apa nincs itt, és rajtam vered le.
Jól van. Gyere a nénikédhez, kicsim!
Ez az, nagylány!
- Nagylány! - Menj! Hadd legyen egy perc nyugtom!
Néha egyszerűen nem bírom tovább.
- Ismerős. - Oké?
Igen, amit csak akarsz. Mutasd meg a mamának!
Mutasd meg a mamának meg a néninek, milyen jó kislány vagy!
Tessék.
Nincs semmi baj.
Kicsinálnak minket, mi?
- Azt mondta, az első gyerekét várja. - Így van.
A maga lányai milyenek voltak kis korukban?
Mint ez az akaratos kis teremtés?
Igazából nem sokra emlékszem.
Az ember a saját gyerekeiről nem felejt el semmit.
Ez a tapasztalatod?
Csak annyit kérdeztem, a lányai kikészítették-e kis korukban.
Nem emlékszem.
- Jól van? - Nem emlékszik rá.
Nagyon fáradt voltam.
Bocsánat, elnézést!
Ne fárassza magát azzal, hogy új babát vesz neki! Úgyse számít.
Majd meglesz.
Mama, hogy kell írni azt, hogy „vulkán”?
Hogy kell írni azt, hogy „vulkán”?
Mama! Így kell írni azt, hogy „vulkán”?
- Hogy kell… - Ne csináld!
Ne merészeld még egyszer, Bianca!
Ide hallgass! Ne merészeld még egyszer!
Ne üsd meg a mamát!
Ilyet sosem szabad! Megértetted?
- Lehet… - Kifelé!
- Nem! - Kifelé!
- Hagyjál békén! - Még 15 percet kérek!
Le!
Most…
Most látni se akarlak!
Mama!
Úristen!
- Imádom baszni a nedves puncidat! - Igen!
- Kurva jó vagy! - Belém nyomódik a farkad!
Bassza meg!
Nem áll fel?
De, igen. Eléggé.
Jaj, bébi!
Semmi baj.
Kimegyek a… Ki kell mennem pisilni.
Amikor visszajössz, el fogsz élvezni.
Nina!
Judy Garland egy zseni volt!
Hol a picsában tartja dr. Williams a kávét?
Vagy csak zöld teát iszik?
Nem most ittál Great Barringtonban?
- Kapd be! - Kicsim, kóstold ezt meg!
- Kóstold meg, bébi! - Nem kérek.
- Kóstold meg! - Nem kérek!
Mami! Végre megtaláltalak!
Te jó ég, tiszta víz vagytok!
Láttunk verebet meg vörösbegyet!
Martha, ez apa tanárának a háza. Vedd le a cipődet!
Le a cipőt! Ebben a házban nagyon kell vigyázni!
- Éhes vagyok! - Apa megette az uzsonnátokat.
Úgy volt, sütünk palacsintát, hogy kisüssön a nap!
Miért etted meg?
Sütünk, kicsim! Ígérem!
Mit nézel? Ölelés!
Te jó ég!
Túrázók.
- Túrázók! - Túrázók. Maradjatok itt!
A Catamount-túrát csinálják.
Mik azok a túrázók?
Mi, viccelsz velem?
- Nincs mit enniük. - Joe, ez nem 1985!
- Mi bajod van? Megáztak! - Joe, ne hozd be őket ide!
Úgy fest, régóta úton vagytok.
Igen. Április óta.
- Szuper. - Grazie.
- Megkérdezhetem, hány éves vagy? - 42.
Istenem!
Olyan más az élet gyerekek nélkül!
Vannak gyerekeim.
Három.
12, 9 és 7 évesek.
Londonban vannak, az anyjukkal.
Szóval megszöktetek?
- Olyasmi. - Igen, így volt.
Annyi hülyeséget kötelező csinálnunk.
Már gyerekkortól.
- Kötelező? - Igen.
Ami velünk történt, az egyetlen dolog,
aminek értelme van, amióta csak megszülettem.
Brava!
Nagyon szépen beszélsz olaszul.
Olyan nőiesen.
Leda a kortárs olasz irodalom igazi szakértője.
Jesszus, Joe!
Fordítást tanultam, igen.
És összehasonlító irodalmat.
Min dolgozol?
Alig dolgozom.
- Egy Yeats-fordításon dolgozik. - Yeats?
- Nem. - Olaszra? Az…
Az egészen delikát dolog.
Ez mi?
- Nem tudom. - Auden.
„Görbe szárnyuk hűvös szele Beborítja testem.”
Nevetséges.
Csak megtanítottam nekik.
A krízis két sora.
Ez egy belsős poén.
Piü bello.
Brava!
Nahát!
Köszönöm!
Ciao!
Adnál valamit olvasni, ami te írtál?
- Amit én írtam? - Igen, ami a te munkád.
Persze.
Hogy viselik a lányai?
Jól vannak?
Nem lányok.
Fiúk.
- Neki ne adj! - Miért?
ELTŰNT EGY KISLÁNY NAGYON SZOMORÚ MIATTA
JUTALOM
Istenem!
Jaj, kicsi!
- Ki az? - Lyle.
A kulcsommal jöttem be.
- Nem akartam zavarni. - Semmi baj.
Láttam a kocsit. Gondoltam, már feljött a partról.
Igen.
Nem akarom zavarni,
de ha szereti a polipot, ez egy órája még úszott.
Nahát, polip!
Chtapodi.
- Maga beszél görögül. - Egy kicsit. Régóta itt élek.
- Bejönne? - Persze.
- Vacsorázott már? - Nem, még nem is ebédeltem.
Majdnem öt óra van.
Olyan friss, hogy nyersen is bekaphatja.
Szerintem undorodnék tőle. Vagy ez disznó vicc volt?
Elnézést!
- És sülve? - Nem tudom, hogy kell megpucolni.
Megpucoltam. Csak két perc.
Oké.
Amikor idejöttem,
még kézzel lehetett leszedegetni a polipokat a sziklákról.
Szárítókötelekre lógattuk fel őket, mint az öregasszonyok.
Egészségére!
Az apósom mindig azt mondta, egykor bálnaháton át lehetett sétálni
Martha's Vineyardról Nantucketbe.
Maga nős?
Már a '80-as évek óta nem.
Van citromja?
A gyerekei imádhatták a polipokat.
Remek lehetett itt felnőni.
Az anyjukkal nőttek fel, Philadelphiában.
A legnagyobb fiam idősebb magánál.
Nem hinném. Öreg vagyok.
Ezt meg hogy érti? Mennyi lehet, legfeljebb 40?
Negyvenkettő?
Negyvenhárom?
Negyvennégy?
Negyvenöt?
Negyvenhat?
Negyvenhét?
Negyvennyolc, Lyle.
Két felnőtt gyerekkel.
Lányok. 25 és 23 évesek.
Martha gyerekkorától aggódik értem.
Szegény. Ettem-e, nem haltam meg éjjel, mint egy kis anyuka.
Bianca tiszta apja.
Úgy éreztem, ő át akar formálni.
Hogy a javamra szolgál a gonoszsága.
A legnagyobb fiam 50.
Igazából 51.
Szóval én győztem.
Háromszoros nagypapa vagyok.
Olyan puhák kis korukban! A kis testük!
- A gyerekei itt vannak? - Nincsenek.
Tudja, Leonard Cohen sokszor átjött Ídráról.
Együtt írtunk dalokat. Tetszett a srácoknak, amikor elmeséltem.
Nem igazi dalokat. Csak hülyéskedtünk. Tetszett nekik.
Tudja, milyen az unik váza?
Nem? Más néven tengeri sün, tudja…
Gyönyörű, lila a vázuk.
Vattával tömtem ki őket, úgy küldtem el Phillybe a szülinapjukra.
Majd keresek a lányainak.
A családja fontos lehet önnek.
Igen.
Igen, én tanítottam…
Én tanítottam meg mindet úszni.
A legkisebbet kivéve.
Sajnálom. Ez… Olyan gonosz vagyok!
Nem. Hagyjuk a fenébe, hölgyem!
Én is gonosz vagyok.
Hát, jó társaságba került.
Szépnek hangzik. Mire is koccintok?
Azt jelenti, „gonosz”.
„Kegyetlen.”
Magányos lehetett itt.
Jó buli volt.
- Rosszul van? - Nem, jól vagyok.
Feküdjön le egy kicsit!
Majd elmúlik.
Nem kell elmúlnia. Jól vagyok.
- Kér kávét? - Kösz, nem. Maradjon ott! Ne mozduljon!
Na, tessék. Visszajött a színe.
Teljesen elsápadt.
Igen.
Nem baj, ha rágyújtok?
Víz van benne.
Rózsaszínű villa.
Fel kell vennem.
Hadd vegyem fel! Ne!
Halló!
Halló?
Mama!
- Mama, Cole professzor telefonál! - Mi?
Cole professzor telefonál!
- Telefonál. - Cole professzor…
Nem biztos, hogy lesz pénzem jegyet venni ilyen gyorsan.
Te jó ég! Ez…
Készüljek előadással, vagy…
Nem, jó lesz.
Köszönöm a lehetőséget.
Semmi gond.
Oké.
Oké, köszönöm.
Találkozunk apával?
Meghagytam a számomat és Joe számát,
Bianca sulijáét és Martha ovijáét.
És a gyerekorvosét is…
Martha picit meg van fázva.
Semmiség, de reggelente kell neki egy teáskanál bodzaszirup.
És utána kaphat egy ilyet. Csak mert jól viselkedett.
Hagytam egy párásítót az ágya mellett, azt bedughatod éjjelre.
És imádja Gepárdot.
Szóval ha este kicsit nyűgös, akkor odaadhatod neki.
Itt van Joe anyjának a száma is,
és minden este telefonálok vacsoraidőben, úgyhogy… Köszönöm!
Anyám számát is meghagytam, de csak akkor hívd, ha mást nem érsz el!
Főztem vacsit szerdára, csütörtökre, péntekre, és felcímkéztem.
Beáztattam fekete babot, de nem volt időm… Szoktál főzni?
A hűtőn hagytam a receptet. Csak nem akarom, hogy megromoljon.
Üdv…
Rendelhetnék a szobámba bort, kérem?
Nem, csak egy pohárral!
Köszönöm. Illetve van pezsgőjük?
Értem. Nem, semmi gond…
Egyébként mennyibe kerül egy üveg? Épp ünnepelek.
- Üdv! - Üdv, Leda!
Ez az előadásom.
Nem vagyok biztos benne, hogy meggyőző.
Camus úgy érvel,
hogy az univerzum ontológiai üressége
összeütközésbe kerül a benső emberi vággyal
a metafizikai jelentés után.
Következésképp kellemetlen, hogy Esslin Az abszurd színház című…
Bourdieu…
Bourdieu a nevének megfelelően istennek képzeli magát.
Elnézést, Walter. Walter érzékeny. Hol van?
Ez rémes.
De amit végig akarok gondolni,
és ígérem, hogy végül visszajutok Audenhez,
az, ami nem csupán kimondhatatlan,
de elgondolatlan is.
Komoly izgalomba hoztak Ricœur friss gondolatai
a nyelvi befogadásról és…
De a név, Ricœur…
A második szótagot kéne kihangsúlyoznom,
mert ő tényleg szívből szól.
Az alma…
Egy tárgy…
Egy döbbenetes esszét olvasok épp Auden A krízis című verséről Leda Carusótól,
és nekem úgy tűnik, ő megelőlegezte
Ricœur legújabb gondolatait a nyelvi befogadásról.
Számára
a befogadás abból származik, hogy fenntartjuk a másik figyelmét,
még krízis idején is.
Ahogy Simone Weil mondja,
„A figyelem a nagylelkűség legritkább és legtisztább formája.”
Hirtelen kimondta a nevemet. És…
Tiszta őrület volt.
Ő… Nem, az Auden-publikációról beszélt.
Azt mondta…
Azt mondta, megelőlegeztem Ricœur munkáját a fordításról…
Hogy megelőlegeztem Ricœur munkáját a fordításról…
és egyszerűen…
Hihetetlen volt.
És úgy tűnt, Cole szeme mindjárt…
Lassítva fordult hátra. Szörnyen dühös volt.
Leda Caruso belülről látja Auden magánmitológiáját.
Hála istennek, mert a kételkedés elfojtása
zsarnokságot szül.
Bárányhimlős?
Őrület, de hát csak egy kis megfázás volt! Van láza?
Az még nem láz. Nem.
Még csak nem is olvastam az újabb munkáit.
A saját gondolataim voltak.
Igen. Add őt!
Szia, édesem!
Szia! Viszket?
Tudom. Nem valami kellemes.
Apa adott egy DVD-t?
Jó, csak ne feledjük, kicsit ijesztő lesz, amikor…
Várnál egy percet, kicsim?
Igen! Megyek!
- Elnézést a zavarásért! - Semmi baj.
Gratulálni jöttem a ma esti sikeréhez.
Köszönöm.
Most már muszáj befejeznie a Yeats-esszét.
- Fontos az újabb publikáció. - Igen. Persze.
Elmondom Hardynak, hogyan dolgozunk.
A vacsora 20 perc múlva lesz az étkezőben.
Foglaltam magának helyet.
Te jó ég! Köszönöm.
Üdv! Elnézést, azt hiszem, ez az én autóm.
- Azt hiszi? - Igen. Bérelt.
Elnézést kérünk.
- Lyle mesélte, hogy maga bérli a házát. - Tényleg?
A tanároknak az egész nyár szabad. Jó lehet.
Vakáció közben is dolgozom.
Én is.
Kösz, hogy segített Elenának a múltkor.
És Ninának. Elvarázsolt tud lenni.
Nincs mit. Elnézést.
- Nem az én kocsim. - Nem.
Viszlát!
Nem tudtam, hogy itt van.
- Nagyon örülök a találkozásnak. - Én is.
Borzongatóan izgalmas a munkája.
Köszönöm.
Borzongatóan izgalmas.
Köszönöm.
Komoly tudós,
de lenyűgöző látni. Lenyűgöző.
- Mit? - Nos…
Érdekes lenne látni a taktikáját, amikor újra üldözőbe veszi magát ma este.
Elnézést!
Hol a pincér?
Pezsgőt szeretnénk!
Ne sírjon! Ne!
Imádtam a szóvicceket a nevekkel.
- Emberibbnek tűnt tőle. - Emberibbnek?
- Mihez képest? - Egy istenhez képest.
A neve. Leda. Nagyon provokatív.
A Yeats-versre gondol.
Igen fennkölt. Mindig a nemi erőszakot idézi.
Jesszus!
Fogadok, hogy kívülről tudja.
Olaszul.
Lélegzetelállító lány.
Le akarok feküdni veled.
De úgy tűnik, férjnél vagy, úgyhogy…
Neked kell kezdeményezned.
Sziasztok!
Sziasztok, kis ölelő majmocskák!
Hiányoztatok.
- Én is nektek? - Igen.
- Igen? - Igen!
Megbasznám.
Nem, túl öreg.
Leszopatnám, akkor nem kéne néznem a képét.
Elnézést, néznénk a filmet!
Oké.
Ha nem bírtok magatokkal, hívnunk kell a jegyszedőt.
A jegyszedőt! Hívni fogja a jegyszedőt!
Ja, picsa! Hívjad csak azt a köcsögöt!
Hahó!
Van itt valaki?
Igen. Jó estét!
Egy csapat fiú zavaróan viselkedik a kettesben.
- Zavaróan? - Popcornt dobálnak, kiabálnak.
A vászonra, a nézőkre. Zavaróak.
Oké. Visszakéri a pénzét?
Nem. Csináljon valamit!
Jó. Nagyon sajnálom. Intézkedem.
Csak egy percet kérek, rendben?
- Köszönöm. - Oké.
Menj a picsába!
Nem! Levágom az apró kis farkatokat,
és megetetem veletek!
Ez elfogadhatatlan! Hívom a rendőrséget!
Hívd a rendőrséget, ribanc! Hívjad!
Blue Lives Matter!
Elég!
Kapd be!
Mama, van nálad ennivaló?
Hoztál ennivalót?
Basszus!
Később veszünk valamit. Menjetek oda játszani!
Mama, itt a lufis ember!
Én bálnásat akarok!
Tudom, hogy tud bálnát csinálni.
Kibaszott zseniális vagy!
Mama!
Nem a szádba akarok elélvezni.
Várni akarok, amíg bennem leszel.
Talán jót tesz neked, ha nem kapod meg azt, amit akarsz.
Kérlek, mama! Légyszi!
Kurvára!
Igen, kicsim. Hozok neked édességet Londonból.
Mi?
Nem hallom…
Bia… Nem…
Bianca, fordítsd el a telefont! Nem hallom Marthát.
Alig várom, hogy lássalak titeket. Szeretlek!
Ne, ti tegyétek le előbb! Úgy jobb.
Oké. Szeretlek titeket! Sziasztok!
Szeretlek!
Oké.
Utálok telefonon beszélni velük.
Mi?
Utálok telefonon beszélni velük.
- Ők se szeretik. - Ne mondj ilyet!
Pedig így van.
Ne mondj ilyet!
Oké.
Hahó!
Hahó?
Baszki!
Halló!
Igen, én vagyok.
Minden rendben?
Igen, az utolsó üzletben vagyok, a hajóknál. Régi ékszereket árulnak.
Nem mozdulok innen.
Tíz perce követem magát.
- Igen, ezt mondtad, minden oké? - Mi? Igen?
A száma megjelent tegnap a telefonomon.
- Hívott? - Igen. Hívtalak.
Néni!
Szia, kicsike! Jobban vagy?
Az orvossága kell neki.
- Beteg a babád? - Képtelen túllépni rajta.
A babáját akarja. Baszki!
- Mindig leesik. - Hahó!
Szabad?
Nagyanyám használt kalaptűt. Most már nem esik le.
Oké. Kalap.
Jó így?
Ott, ahol kényelmes.
Amióta elveszett a babája, konkrétan őrületbe kerget.
Valami nem stimmel vele. Nem alszik.
Csak akkor, hogy egy ágyban alszom vele.
És ha megmozdulok…
Nagyon fáradt vagyok. Ijesztően fáradt.
Emlékszem.
Tudom, hogy látott Will-lel.
Nem akarom, hogy elítéljen.
Én senkit sem ítélek el.
Igen.
Tudja, én tudtam. Amint megláttam magát,
azt mondtam: „Én ilyen akarok lenni.”
Semmit sem jelent, amit látott.
Nem?
Nem.
Nem hagyom, hogy legyen belőle valami. Én csak…
De boldog vagyok.
Boldog vagyok Elenával, meg mindennel.
Én fiatalon…
Találkoztam a férjemmel.
És kurvára imád engem.
És Elenát is.
Azt mondja, a mellem pont az ő kezébe illik.
Mit tenne, ha látna Will-lel?
Elvágná a torkomat.
Nem akarok beszélni róla.
Úgy öt percem van, mielőtt Callie végez a vásárlással.
Nem örül, hogy beszélünk?
Mindent megtilt nekem.
Ki nem szarja le?
Kérdezhetek valamit?
Persze.
Mi történt a játékboltban?
A lányairól beszélt, és aztán
történt valami.
Tudja, miről beszélek?
Igen.
Elmentem.
Amikor a nagyobbik hét volt, a kisebbik öt, elmentem.
Elhagytam őket, három évig nem találkoztunk.
Három éven át nem látta a gyerekeit?
Nem.
Ki gondoskodott róluk?
Az apjuk és az anyám, aztán visszamentem hozzájuk.
Milyen érzés volt nélkülük?
Fantasztikus.
Mint aki el akarta kerülni a robbanást, aztán felrobbant.
Nem hangzik fantasztikusnak.
Oké.
- Ott van Callie és a férjed. - A férjem?
Mi a faszt keres itt?
Csak holnap kellene jönnie.
Bassza meg! Mennem kell.
Sziasztok!
- Szia! - Szia!
Mit csináltok? Köszönjetek a maminak!
Martha! Gyerünk! Köszönj!
Semmi baj.
- Megölelsz? - Rajta!
Most itthon vagy, mami?
Ma itthon vagyok.
Megmosod a hajamat vacsi után?
Nem maradhatok vacsira, kicsim. Repülőre kell szállnom.
Oké.
De hoztam nektek ajándékokat.
És szép ruhákat.
Ezeket.
Szia!
A tiéd!
Felébresztetted a csikiszörnyet! Csikiszörny jár a városban!
Bianca! Segítsek begombolni hátul?
Ne.
Oké.
Mutasd a ruhád!
De csinos!
- Beszélhetünk, Leda? - Persze.
Kérlek, ne csináld ezt!
Mit akarsz? Térdeljek le előtted?
Vágjam le a tökömet? Mit akarsz? Mondd meg!
Ott a fasza a szádban, nem tudsz válaszolni?
Joe, annak ehhez semmi köze.
Hülyének nézel, bassza meg?
- Elhagytam. - Elhagytad?
Gratulálok, bébi, profi vagy!
Idiótának nézel, baszki?
Seggfejnek?
Kérlek! Ne csináld!
Ezek kislányok, bassza meg! Mégis hogy csináljam?
Joe, szédülök.
Anyádhoz viszem őket. Nekem nem megy.
- Tényleg? - Igen.
Most fenyegetsz?
Ez bosszú!
Ez lustaság!
Ha odaviszed őket, mennek vissza abba arra a trágyadombra!
A kibaszott szarságba, ahonnét én jöttem!
Tényleg seggfej vagy.
Anyám az iskolát se fejezte be!
Ki a faszt érdekel?
- Mama! - Igen?
Tudnád úgy hámozni, hogy kígyó legyen belőle, kérlek?
Mi?
Tudnád úgy hámozni, hogy kígyó legyen belőle, kérlek?
Kérlek!
- Meg tudod hámozni? - Meg.
Ne hagyd, hogy elszakadjon!
Ne aggódj, nem hagyom.
Szárazföldi vagy tengeri szörny?
Tengeri kígyó. Igen.
El ne szakadjon, a kígyó megmaradjon!
El ne szakadjon!
Ez nagyon hosszú!
Az eddigi leghosszabb.
Össze tud tekeredni magától?
Kicsit tekeredős!
Körbemegy.
Mama, hová mész?
Hová mész, mami?
- Mama! - Visszajössz?
Mikor jössz vissza?
Mama!
- Hová mész, mama? - Mama!
Mama!
- Szabad? - Kösz, nem.
- Mondjon igent! - Oké.
A táskáját hagyja csak itt!
Imádom ezt a számot!
Leda, szerintem jobb, ha megy.
Will!
Minden rendben?
Tudod, gyönyörű volt.
Az ajándékod Ninának. Hálás volt a kedvességedért.
Oké.
Kérdeznem kell tőled valamit.
- Mit? - Nem bánod, ha feljövök?
De bánom.
Oké.
Nina tudni szeretné, kölcsönadnád-e nekünk a lakást pár órára.
Megmondanád Ninának, hogy beszélni szeretnék vele?
- Mikor? - Amikor akarja.
A férje csak vasárnap megy el, addig lehetetlen.
A hétfő jó lesz.
Dühös vagy?
- Nem. - Dühösnek látszol.
Nem, Will, a gondnok ismeri Ninát, és a férjével üzletel.
Lyle? Adsz neki 20 eurót, és hallgatni fog.
Miért pont engem kérsz meg erre?
Nina kért meg rá.
Jó éjt!
Kelj fel!
- Kelj fel! - Elena!
Kelj fel!
Fel!
Kelj fel!
Kelj…
Kelj fel!
Mami, kelj fel!
Gyere be a tengerbe, mami!
- Gyere be a tengerbe! - Majd én beviszem.
Megyek.
Maradj már!
Gyere!
Segítsek vinni a táskáit?
- Mi? - Segítsek?
A nagynéném kért, hogy kérdezzem meg.
Kösz, nem.
Igen?
Nina vagyok.
- Üdv! - Szia!
Azt hittem, hétfőig nem jössz.
Nem.
Egy másodperc, és felöltözök.
Nem, konkrétan egy percem van. Csak…
Callie-nek azt mondtam, orrcseppet veszek Elenának,
mert folyton a vízben van.
És nem múlik a megfázása…
Ülj le!
Szép ez a hely.
Igen. Szóval, a kulcs kéne?
Ha magának nem gond.
Nem sok közöm van hozzá.
Nem?
Azt mondtad, boldog vagy a férjeddel.
Azt.
Azt mondtad, boldog vagy.
Az is vagyok.
Nem is tudom.
Maga mit gondol?
Szerintem tedd azt, amit akarsz.
Hol lakik?
Cambridge-ben, Boston mellett.
- Meglátogatom. - Akkor megadom a címemet.
Oké.
- Ez el fog múlni? - Mi?
Nem tudom, minek nevezzem.
Depresszióm van, vagy valami…
De elmúlik.
Azt hittem, sietsz.
Sietek.
Ha fantasztikus volt, miért ment vissza a lányaihoz?
Az anyjuk vagyok. Mert hiányoztak.
Nagyon önző ember vagyok.
Még valamit oda kell adnom neked.
Jól van?
Igen, olyankor van ez, ha túl gyorsan állok fel.
Mi?
Megtalálta?
- Hol találta meg? - Nem, én vittem el.
Miért?
- Nem tudom. - Nem tudja?
Nem.
De én ezt nem értem!
Azt hitte, a baba nem jó nekünk?
- Csak játékból tettem. - Játékból?
Mindannyian… kikészültünk!
Maga látott minket!
Nem vagyok igazi anya.
- Bassza meg! - Sajnálom.
Bassza meg! Micsoda elbaszott dolog!
Nina, vidd a kulcsot!
Ma este elutazom. A lakás üres a hónap végéig!
- Nagyon sajnálom! - Nem kell semmi magától!
Fiatal vagy, és ez nem múlik el!
- Ez nem múlik el… - Kibaszott, beteg picsa!
Vigyázz magadra, ribanc, baszod!
Ez mi?
Köldöknek hívják.
- Miért hívják úgy? - Ez…
Azért hívják így, mert…
- Tudsz rá másik szót? - Nem.
Pocakgomb!
Igen, hívhatjuk így is.
- Finggomb! - Mint egy gomb a pocakon.
Az úgy néz ki, mint egy köldök.
Az domborúnak néz ki.
És az meg homorúnak.
- Halló! - Bianca, anya az!
Mama! Martha!
Mindketten ott vagytok.
- Szia, mama! - Martha, kicsim!
Rengeteg üzenetet hagytam! Azt hittem, meghaltál!
- Meghaltam? - Igen.
Jól vagy, mama?
Nem, igazából élek.
Mondd csak!
Mesélj el mindent!
El ne szakadjon, a kígyó megmaradjon!
Kígyó legyen belőle…
ELENA FERRANTE „AZ ELVESZETT GYEREK TÖRTÉNETE” C. REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Vincze Ágnes