EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
UNGERN 1897
Är du hungrig, mr Harker?
Nej, ingen fara.
- Tack. - Då kan vi kanske prata.
Jag är syster Agatha.
Jag trodde att jag träffat alla systrar.
Jag har varit isolerad.
- Med böner? - Med studier,
mr Harker, om dig.
Jag har läst din återgivning om din vistelse i Transylvanien.
Det är sant.
- Allting. - Och mycket sanning är det.
Syster Angela berättade att du skrev dag och natt i en hel vecka.
Snälla, sätt dig här.
- Är solljuset lite för starkt? - Nej.
Bra.
Bra, eller hur?
Kära du, kom in.
Vi ska observeras.
Man litar tydligen inte på mig ensam med en man.
Du har nu ett förkläde.
Inte för att vara oförskämd, men varför är du fortfarande vid liv?
Jag flydde. Jag var fången. Jag rymde.
- Rymde, ja. - Jag flydde med rädsla för mitt liv.
Han är ett monster.
Jag svär.
- Han är djävulen själv. - Varför har du då slutat?
- Slutat med vad? - Att fly.
Du har varit här nästan en månad.
- Jag är trygg hos er. - Varför?
- Det här är Guds boning. - Guds boning, minsann?
Det låter bra. Det behövs en man här, visst syster?
För två år sen rämnade en kyrka i staden.
Taket föll ner på församlingen och dödade alla medan de bad,
inklusive barnen.
Endast en präst överlevde. Typiskt präster.
Efteråt sa han att även i stunder som dessa,
lyckades han upprätthålla sin tro.
Jag sa att han borde ha upprätthållit sitt tak.
Se till att beskydda dig själv.
Gud bryr sig inte.
Sättet du uttrycker dig,
det är ovanligt för nån i ert kall.
Mitt kall skedde för länge sen.
Vad står på?
Du har nåt i ögat.
Är det borta?
Ja.
Din fästmö, Mina,
du nämnde henne ofta när du först anlände. Mina Murray.
Ja.
- Jag måste kontakta henne. - Du älskar henne.
Självklart.
I sinom tid kanske du låter henne läsa det här.
- Om hon så önskar, ja. - Så av välvilja
har du i texten uteslutit allt som skulle kunna oroa henne?
Tja, jag ville inte...
Så nu kan du berätta allt för mig
om vad som skedde hos greven i hans slott.
Era middagar, era konversationer, era intima stunder.
Ditt liv kan hänga på din fullkomliga ärlighet.
Förstår du vad jag frågar dig?
Jag tror det.
Jag frågar dig, mr Harker,
om du hade sexuellt umgänge med greve Dracula.
TRANSYLVANIEN
Mr Harker.
Mr Harker, snälla.
Du måste ta det här.
Vad snällt av dig, tack.
- Men jag kan inte. - Du måste.
- Tack. - Du kommer behöva det.
Kusk,
ursäkta mig, men det är en bit kvar till slottet.
Vi åker inte längre än såhär.
- Greven hittar dig här. - Hur då?
Han hittar folk.
Han skickar sin kusk.
"Min kära Johnny,
du ska resa till ett avlägset land,
och jag kommer att sakna dig mycket varje dag.
Sannolikt lär du träffa några spännande kvinnor
under resan genom Europa till Transylvanien.
Jag vill försäkra dig om att jag, som din trogna fästmö,
skulle ha full förståelse om du faller för frestelsen.
Vissheten om vårt stundande bröllop är all tröst en ung kvinna behöver.
Tja, förutom den stilige dr Homwood,
dina vänner Reggie och Barnaby, som alltid är så glada att se mig,
fina Edwin från ditt kontor, slaktarpojken som vuxit på sig
på sista tiden,
och om jag behöver omväxling,
den vackra servitrisen på the Rose and Crown,
som jag vet att du också beundrat.
Vi kommer säkert att alltid tänka på varandra under vår tid ifrån varandra.
All min kärlek, och all din hoppas jag, din kära Mina."
Skulle du kunna hjälpa mig med mina väskor?
Charmerande.
Hallå?
Är det nån hemma?
Hallå?
Ursäkta, jag...
Vinflaskan var öppen, och...
Ska jag hälla upp lite åt greven?
Jag dricker inte...
...vin.
Jag hälsar dig välkommen, mr Harker.
Jag är...
...Dracula.
Din arbetsgivare talar väl om dig, mr Harker.
Ja. Fastigheten har köpts i ditt namn.
Allt är som det ska.
Jag behöver bara din signatur på några dokument,
sen är Carfax Abbey ditt.
Jag ser fram emot England, mr Harker.
Folk här är så trångsynta.
Jag förtvinar bland dem.
De är...
De är så smaklösa.
Du menar kanske "karaktärslösa"?
Kanske.
Det här är bra, mr Harker.
Du måste alltid rätta min engelska.
Du kan lära mig att smälta in bland dina landsmän,
- som en av dem. - Er engelska är redan utmärkt, greven.
Du smickrar mig.
Nej, inte alls.
Men tyvärr måste jag ge mig av imorgon.
Jag måste återvända till England genast.
Nej.
Ursäkta?
Din ursäkt är onödig.
Du ska stanna.
- Det är redan överenskommet. - Av vilka?
Dina överordnade.
Du ska stanna hos mig en månad
och hjälpa mig med engelskan och förståelsen av er kultur.
- Men greven, jag... - Låt bli... Nej, snälla.
Se inte så bekymrad ut.
Du är så välkommen.
Greve Dracula, jag är jurist.
Jag är inte en lärare.
Du behöver inte lära ut.
Håll dig bara vid min sida så ska jag...
...absorbera dig.
Det där ordet...
... "absorbera", sa han det?
Ja.
"Absorbera."
Snälla, var uppmärksam.
Det är inte lätt att hitta i mitt hem.
Det är som en labyrint av trappor, dörrar och skuggor.
Ja, det är anmärkningsvärt.
- Man behöver nästan en karta. - Det finns ingen karta över mitt slott.
Inga ritningar sattes nånsin på pränt.
Det sägs att många själar har gått bort i dessa korridorer.
Fängelset utan lås.
Du kanske har hört talas om arkitekten, änklingen Petruvio?
- Nej. - Detta slott var änklingens sista jobb.
Ett monument till hans förlorade kärlek och solljuset,
till vilket han aldrig kunde återvända.
Legenden säger
att han dog här
i sin frus famn.
Om han var en änkling dog väl hon innan honom?
Det måste ha varit en sval kram.
Var inte otålig med de små liven.
De är människans följeslagare
till slutet och bortom det.
Där det finns kroppar
finns det flugor.
På morgonen kommer solljuset att flöda genom det här fönstret.
Gardinerna är tjocka som tur är.
Ursäkta att min personal inte syns till.
De är inte här på natten.
Ursäkta mig. Jag är klumpig.
Ingen fara. Men du kanske kan låna mig en annan.
Tyvärr har jag ingen.
Har du inga speglar?
Fåfängans krimskrams. Vad är syftet med en spegel?
Man får inga insikter av att se sig själv i ögonen.
Är du okej, mr Harker?
Ja, det är bara en skråma.
Var försiktig.
Vi kan inte skicka tillbaka dig skadad
till din vackra Mina.
Ingen fara, det är bara...
Nämnde jag Mina?
Jag tror du nämnde hennes skönhet under middagen.
- Det minns jag inte. - Det kanske var vinet.
Nej, jag drack knappt.
Jag beklagar.
Snälla, ta hand om din hand.
Ingen fara. Det var inget.
Blod är inte inget.
- Blod är liv. - Liv?
Är du säker på att han inte sa "Blod är livet"?
- Sa han "Blod är liv"? - Det gjorde han.
Ja.
Jag tyckte det var märkligt.
Men du tänkte på andra märkliga saker?
Hur kunde han veta mina tankar?
Jag nämnde aldrig Mina.
Det är jag säker på.
En hund kan utröna dofter
i den minsta bris, medan vi är blinda i vinden.
- Kunde han lukta mina tankar i luften? - Nej, det vore befängt.
Men kanske i ditt blod.
Berättelser kanske flödar i våra vener om man förstår sig på dem.
Blod är liv.
Du ser mig inte förrän imorgon kväll. Jag har många möten.
Tills dess, känn dig som hemma.
Jag önskar dig god natt.
God natt...
Är det nån...
Hallå?
Så det fanns en annan gäst i slottet?
Kanske också en fånge?
Då insåg jag inte att jag var en fånge.
Och den natten?
- Jag sov. - Drömde du?
Jag vaknade tidigt.
Nej, vänta. Du drömde.
Det måste du väl ha gjort efter en så särpräglad dag?
Drömde du om Mina?
Du längtade efter henne.
Man längtar efter hemmets trygga vrå.
Längtar gör man.
Berätta mer om din dröm.
Det är privat.
Du trånade efter henne.
- Ni möttes i din dröm. - Jag förstår inte... Det här är inte...
Det är inget skamligt.
Drömmar är en fristad där vi kan synda utan konsekvenser.
Tro mig, jag vet.
Vissa morgnar vågar jag knappt se syster Rosa i ögonen.
Det du frågade tidigare,
om jag hade...
Om du hade sexuellt umgänge med greve Dracula.
Varför frågade du det?
Du har uppenbarligen kontaminerats av nåt.
All kontakt du haft med greve Dracula,
sexuell eller annan, är därför relevant.
Fortsätt.
"Hjälp oss."
HJÄLP OSS
Det måste ha tett sig märkligt.
Ja, nån var uppenbarligen fången i slottet.
Nej, det som stod. "Hjälp oss."
Det var uppochner.
Ja, självklart. För den som skrev det tvingades hänga på det viset.
Men inte ens den fysiska bedriften är vad som är intressant.
Vad är det då?
Det som är märkvärdigt, mr Harker...
Det som är lägligt är att orden var skrivna på engelska.
- Det tänkte jag inte på. - Självklart inte.
Du är engelsman, full av presumtioner.
Fortsätt.
Jag visste att jag hade dagen för mig själv,
så jag beslutade att hitta rummet ovanför mitt
för att se om nån behövde min hjälp.
Berätta.
Hur kände du dig?
Annorlunda, äldre.
Men väldigt nyfiken. Jag visste åtminstone att jag inte var ensam.
Greven överdrev inte om slottet.
Hallå?
Oavsett vilken väg jag valde hamnade jag aldrig där jag förväntat mig.
Varje dörr jag öppnade ledde mig till två till och sen tre.
För varje steg jag tog fattade jag fel beslut.
Jag var vilse i arkitektens labyrint.
Jag slösade bort det mesta av dan till jag blev för trött för att fortsätta.
Ursäkta, det var inte meningen att skrämma dig.
Du har nog jobbat för hårt.
- Greven. - Slappna av.
Drick ett glas vin.
Din röst... Du låter annorlunda.
Jag har jobbat på min engelska.
Duger det?
Den är nästan perfekt.
Allt är tack vare dig.
Din närvaro har vederkvickt mig.
Nytt blod.
"Hjälp oss."
Hallå?
Hallå, ursäkta mig?
Jag vill inget illa.
Om än bara en skymt, måste det bevisa att jag inte håller på att bli tokig.
Greve Dracula?
Är vi ensamma i slottet?
Ja.
Förutom tjänarna förstås.
- Jag ser aldrig några tjänare. - De är inte här om nätterna.
Jag ser dem inte dagtid heller.
Faktum är... att förutom kusken
har jag aldrig sett nån som jobbar här.
Ja, kusken.
Det jag undrar är,
förutom du själv,
är det nån fler som lever här i slottet?
Nej, Jonathan,
det är ingen som lever här.
Så efter varje solnedgång
verkade Dracula starkare och yngre,
medan det motsatta gällde dig.
Förstod du vad som hände med dig?
Nej, inte då. Jag trodde att jag var sjuk, bara...
...sjuk.
Vrid huvudet åt sidan.
Varför?
Visa mig.
Du har varit väldigt stark, mr Harker.
I din sits hade jag nog inte varit hälften så modig.
Jag var inte modig. På vilket vis var jag modig?
Du var fast där. Du var rädd,
och ändå genomsökte du slottet för att se om nån behövde hjälp.
Nån hade bett om min hjälp.
Det hade varit svårt att ignorera det.
Svårt?
Oacceptabelt.
Så ditt sökande fortgick.
Berätta.
För varje gång jag utforskade tog jag mig allt djupare in i labyrinten.
Till slut gjorde jag en besynnerlig upptäckt.
Vad hade hänt dessa människor?
Var de mina föregångare?
Det är allt jag minns.
Jag tror jag svimmade.
Det kan jag förstå.
"Omoară-ma."
Vet du vad det är?
Det lät som en förbannelse.
Det är rumänska. Det betyder "döda mig".
De såg redan döda ut.
Levande döda.
Odöda.
Berätta.
Det finns en smitta,
en förruttnelse här i världen som sprids från offer till offer.
För de olyckliga som drabbas blir livet obotligt.
De förlorar den andliga förmågan att dö.
Deras kroppar ruttnar, men deras medvetanden kvarstår.
Även som stoft lever smärtan vidare.
Det är en hemlighet hos alla dödgrävare.
Vissa ibland oss tvingas klösa på kistlocken i all evighet.
Om man jobbar bland de döda är det inte döden man fruktar,
det är alternativet.
Finns det frälsning för sådana varelser?
- Jag vet inte. - Ha tilltro!
Tilltro är ett sömnmedel för barn och enfaldiga.
Det vi behöver...
...är en plan.
Dracula är en av dem, eller hur?
Odöd?
Odöd, absolut, men som det låter är han sannolikt mycket mer komplicerad.
Johnny, där är du.
Jag trodde att du var förlorad.
Vad gör jag här?
Jag hittade dig på nedervåningen, sovandes på golvet.
Jag kan ha fel, men jag tror du drömde en mardröm.
Du ser lite blek ut.
- Du sa att du inte dricker. - Vin. Hör på...
Jag vill att du gör en sak.
Sätt dig upp. Sådär ja.
Så ska det se ut. Ta den här.
Jag vill att du skriver tre brev.
Vad var det?
- Inget. - Det lät som ett spädbarn.
Nej, inget spädbarn. Koncentrera dig, Johnny. Tre brev.
Ingen kallar mig Johnny.
- Ingen? - Ingen.
Sällskap medan du jobbar.
Vem är hon?
Känner du inte igen henne?
Varför skulle jag det?
Jag tog det från ditt rum. Det är Mina, din fästmö.
- Mina Murray. - Nej.
Hur...
Varför känner jag inte igen hennes ansikte?
Tja, du verkar en aning...
...utpumpad.
Du ser ung ut.
Allt är tack vare dig.
Tackar.
Det är snart dags för dig att ge dit av, så tre brev,
alla till Mina.
Det första ska säga att du nästan är klar med arbetet här
och ska ge dig av inom en vecka.
Det andra ska säga att du är klar med arbetet
och ska ge dig av följande dag.
Det tredje ska säga att du har lämnat slottet och anlänt i...
Vad ska vi säga... Bistriţa?
Jag skickar breven vid lämpliga tidpunkter.
Det sista för jag till Bistriţa,
- så att det kan skickas därifrån. - Varför ska jag göra det?
Så att Mina vet att du kommer hem.
Men varför ska jag skriva breven i förväg?
För att postsystemet här är oberäkneligt. Det är för säkerhets skull.
För vem?
Om nåt skulle hända mig, och breven redan hade skickats...
Då skulle Mina inte få för sig att leta efter dig här.
Skulle du vilja att hon kom hit?
Det är ett barn.
- Jag hör gråtandet. - Det finns inget barn.
Skriv breven eller inte.
Det är upp till dig. Jag tänker bara på Mina.
Nu har jag saker att göra.
Vi ses imorgon kväll. Lämna breven på bordet.
Datumen!
Datumen för breven. Hur...
Hur ska jag datera dem?
Låt se nu.
Den 12:e för det första. För det andra den 19:e.
Och för det tredje...
Vad ska vi säga? Den 29:e?
Den 29:e?
Det låter bra, Johnny.
God natt.
Och om jag ger mig av? Om jag ger mig av nu genast?
Ingen stoppar dig.
Jag har inte styrkan.
Nej, jag vet.
Det är inte ditt fel. Klandra inte dig själv.
Snälla.
Snälla!
- Barnet... - Johnny,
det finns inget barn.
I det ögonblicket visste jag att jag hade ett val.
Jag hade fått veta att jag skulle leva till den 29:e.
Jag kunde stanna här och gradvis förtvina
tills jag slutade i en av de fastspikade lådorna.
Eller?
Eller så kunde jag döda greve Dracula.
Inte en enkel uppgift under omständigheterna.
Nej, men jag hade vissa fördelar.
Det vore intressant att få veta vilka.
Jag var försvagad och fångad.
- Sannerligen. - Så, Dracula såg mig inte som ett hot.
Det är sant, ja.
Det negativa var att du var försvagad och fångad.
Jag hade en potentiell kompanjon, en som kunde klättra på slottsväggarna.
En som du inte ens lyckades hitta.
Det är för att jag letade efter fel sak.
Jag borde ha letat en karta.
Av slottet? Men det fanns ingen.
Det är vad Dracula trodde.
Men när han sa det, sa han även var jag kunde hitta den.
- Vad sa han? - Det har jag redan berättat.
- Jag missade det. - Det gjorde du.
- Då är du smartare än mig. - Jag är inte smart.
Jag har alltid varit trög.
Men som trög måste man vara uppmärksam.
Det är de smarta som inte lyssnar.
Du har redan läst det här i min återgivning.
Den är diffus i visa avseenden.
Fortsätt, tack.
Den natten insåg jag att Dracula sagt mer än han avsett.
Och mer än han visste.
Eftersom han var en nattvarelse fick jag invänta morgonen
för att pröva min hypotes.
Greven sa att det inte fanns nån karta. Men Petruvio var en konstnär,
och konstnärer vill alltid bli förstådda.
Slottet var ett monument till arkitektens förlorade kärlek,
och solljuset till vilket han aldrig skulle återvända.
Och vad är solljus
om inte ens kärastes ansikte?
Stigen mot ljuset.
Via kartorna stod det klart att Petruvio skapat
ett system av genvägar genom labyrinten.
Dolda passager, kanske okända för Dracula själv.
Hur många gånger hade jag sett på bilden utan att se det?
Petruvios fru var solskenet,
och han stod vakt vid dörren.
Han vet inte att jag kan ta mig ut ur lådan.
- Berätta inte för honom. - Det ska jag inte.
Är du hans vän nu?
Nej, jag jobbar åt honom.
Jag är en jurist från England.
Jag tror att han gjort dig till hans vän.
Varför?
- Vad är England? - Jag kommer därifrån.
Du känner till det. Du pratar engelska.
Jag har lärt mig det.
- Hur? - Det smakade lustigt.
"Smakade"?
När man är grevens vän, är inte alla språk likadana.
Jag är hungrig.
Var det du i fönstret?
Du skrev meddelandet?
Jag kände din doft.
Du är fast här.
- Det är du med. - Jag vill hjälpa dig.
Säg åt honom att jag är hungrig!
Han ger mig bara avskräde.
Pyttesmå saker.
Säg åt honom att jag ätit den sista. Jag åt den riktigt fort.
Jag är hungrig!
Se på det!
Det är ett kors.
Vår herres symbol.
Jag vet.
Det är vackert.
Jag antar att du trodde att korset skulle avvärja ondska.
Varför ler du?
Din tro, den är rörande.
Vad hände med din?
Jag har sökt efter Gud överallt men aldrig hittat honom.
Så varför är du här?
Liksom många kvinnor är jag fast i ett kärlekslöst äktenskap
för syns skull för att ha ett tak över huvudet.
Då så,
nu fortsätter vi med din mirakulösa flykt från Draculas slott
kring vilken du varit så vag.
Nån där? Snälla, hjälp!
Johnny, det här är intressant.
Jag har aldrig sett det fungera med ett ett spädbarn förut.
Jag tror jag behåller det ett tag.
Hoppas att jag inte börjar bli sentimental.
- Varför dödade du henne? - Vem?
För att jag ville se om hon dog, antar jag.
Se inte på mig sådär.
Du har också varit barn, du vet hur det känns.
Förstörde du aldrig leksaker av nyfikenhet?
- Du är ett monster. - Och du är en jurist.
Ingen är perfekt.
En påle genom hjärtat. Ibland är legenderna sanna.
Den här kan man inte pröva särskilt ofta.
Jag har bara tre brudar åt gången.
- Brudar? - Brudar, ja. Det är nog rätt ord.
Du förstår, jag försöker reproducera.
Vilket faktiskt kan vara en utmaning när det bara finns en av er.
Johnny, du ser helt slut ut. Hon var en törstig liten sak,
och tänk att hon tänkte hålla dig i lådan bara för sig själv.
- Tänker du döda mig? - Självklart tänker jag döda dig.
Varför blir människor alltid så chockerade av döden?
Du tog ifrån mig allt.
Naturligtvis.
Du är vägen som leder mig till England.
Varför England?
Människorna.
Alla sofistikerade och intelligenta människor.
Och som jag försökt säga i århundraden: "Man är det man äter."
Då så...
Jag skulle vilja att du gör en sista sak för mig.
Jag har inte sett henne på hundratals år.
Beskriv henne för mig.
Vem?
Jag har låtit konstnärer måla henne och poeter skriva om henne,
och Mozart skrev en sån fin liten melodi...
Jag borde ha skonat honom, men...
Vad ser en jurist?
Johnny, som jag minns det,
sitter hon bakom den näst högsta toppen såhär års
och hon är ganska röd.
Är hon röd, Johnny?
Titta själv.
Då skulle jag brännas till stoft.
Bra.
Okej då.
Det är helt okej.
Tänker du stoppa mig i en låda?
Håll blicken mot solen, Johnny.
Det blir sista gången du ser henne.
Det finns en låda åt dig utifall du går, ja.
Men de flesta jag livnär mig på dör, så det går nog bra ska du se.
Förstår du inte? Ett slut är en välsignelse.
Att dö ger en perspektiv.
Det är bergstoppen från vilken ens hela liv till slut är synligt,
från början till slut.
Döden kompletterar en.
- Skona mig. - Hur då?
Svara mig, Johnny. Hur?
Hur ska jag skona dig?
Ja, hur mr Harker?
Mr Harker?
Mr Harker. Du skulle förklara hur du flydde från slottet.
Ja.
- Du har läst min återgivning. - Ja.
Den kanske kan fräscha upp ditt minne.
"Dracula ska tjänas."
Vad är det här?
"Dracula är min mästare. Dracula ska åtlydas. Drac...
Dracula är början och slutet. Dracula är allt. Dracula är Gud." Vad?
Jag skrev inte det här.
När du först fördes hit bad du om penna och papper.
Du var uppe dag och natt och skrev det här.
Nej. Nej, jag trodde att jag...
Du trodde dig ha skildrat vistelsen i Draculas slott.
Den enda skildring du gett är den du ger nu.
Det är dags att berätta färdigt.
Johnny, hur?
Hur ska jag skona dig?
Hur?
Låt mig gå.
Du vet att jag ska till England och att jag ska döda folk...
Så många jag behöver och kanske fler.
Men...
Jag...
- Jag tänker inte... - Tänker inte vad?
Du tänker inte berätta om mig, eller försöka stoppa mig?
Du tänker låta mig slakta alla oskyldiga, utan mankemang?
Vilken jurist du visar dig vara, Johnny.
Jag lovar.
Jag svär.
Okej då.
Gör så.
Svär.
Jag ska till England för att förstöra allt och alla du älskar.
Men om du lovar att du inte tänker försöka stoppa mig... ska jag skona dig.
- Det är ett trick. - Ge mig ditt ord.
Nej, du tänker döda mig ändå.
Se mig i ögonen
och ge mig ditt ord.
Greve Dracula,
jag ger dig mitt ord.
Om du släpper mig härifrån,
om du låter mig leva,
då...
...då ska jag göra allt i min makt för att stoppa dig.
Just det.
Där har vi min Johnny.
Välkommen till bergstoppen.
Jag andas inte.
Ibland gör du det, men det är nog mest av vana.
Du har ingen puls heller.
Jag är död.
Odöd.
Men tydligen inte vampyr än.
Man måste ta fasta på de goda nyheter man har.
- Jag tjänar inte Dracula. - Nej, men han finns i ditt huvud.
Frågan är, varför är du inte i en av hans lådor?
Jag vet inte.
Det är inte nåt man brukar fråga, men vad hände efter att du mördades?
Himmel, det var snabbt.
Johnny. Folk brukar ta det lite lugnt först.
Det blir visst fart i dig, eller hur?
Du kom tillbaka så fort. Det var imponerande.
Du har till och med början till en fri vilja.
Ingen av de andra upplevde mer än hunger, men se på dig!
Förstår du inte? Det här förändrar allt.
Stanna.
Du kan bli min finaste brud.
De andra blev djur, men du har behållit din anda.
Johnny, du är som jag.
Jag är inte som du.
Det är allt...
- Det är allt jag minns. - Men varför skrek han? Vad gjorde du?
Inget. Jag gjorde inget. Jag såg på honom, och plötsligt var jag här.
- Ja, glöm det. Vi vet vad som hände. - Nej, jag...
Jag minns inte.
Floden drog ut dig till havs, och en fiskare hittade dig i sitt nät.
En drunknad man som går och pratar väcker en del uppmärksamhet,
och du fördes till mig,
babblandes om en tjej vid namn Mina vars ansikte du glömt
och en ond greve som stulit din själ.
Varför fördes jag till dig?
Jag är känd för att ha viss expertis inom häxkraft och det ockulta.
Du är en nunna.
Vi kan diskutera min bristfälligt återhållna fascination
av allt ont en annan gång.
Just nu ska vi fokusera på varför Dracula skrek.
Du stod vänd mot solen.
Ja.
Jag har sökt finna Gud i hela mitt liv och aldrig funnit ett tecken av honom.
Varför nu? Varför du? Varför han?
- Jag förstår inte. - Tänk då!
Greve Dracula räds korset.
Han räds vår herres symbol.
- Flickan gjorde inte det. - Strunt i henne.
Dracula, vampyrernas prins, räds korset.
Förstår du vad det innebär?
Nej, berätta.
Gud finns.
Gud finns, och jag har äntligen funnit honom.
- Du har hittat djävulen. - Om djävulen krävs för mig
att nå Gud, säger jag låt djävulen komma!
- Det gör inte jag! - Och varför inte?
- Gud räddade dig av en orsak, eller hur? - Jag är inte räddad.
Jag är inget.
Skulle Mina tycka det?
Om hon kunde se mig, ja, det skulle hon.
Se på mig.
Jag minns inte ens hennes ansikte.
Ja, du har nog gjort det tydligt nog.
Mr Harker, jag ber om ursäkt för vilseledandet.
Det var nödvändigt. Hon hörde berättelsen från dina läppar.
Du må ha glömt din fästmös ansikte,
men jag har inte förlorat dig än.
Hej Johnny.
Dina ögon är åtminstone fortfarande blå.
När du identifierats var det inte svårt att hitta din oroliga fästmö i England.
Jag känner en detektiv i London.
- Mina. - Trodde du verkligen,
ens i dina mörkaste stunder, att jag inte skulle komma till dig?
Trodde du ens att det var möjligt att jag skulle kunna överge mannen jag älskar?
Men jag är inte längre den mannen.
Käraste...
Vi ska gifta oss.
Så låt mig tala klarspråk. Vem du är kommer alltid att vara mitt val.
Dracula är här.
Vad spännande.
Ta hand om Mina.
Mina.
Snälla, ta den.
Varför?
För att du blöder.
Och jag står inte ut.
Ta den!
Abbedissan, bjud på inga villkor in den där varelsen.
Det var inte nån lockelse jag kämpade mot.
Vad försiggår? Vad är detta?
Vi är under attack av mörkrets krafter.
Varför skulle mörkrets krafter vilja attackera ett kloster?
De kanske är känsliga för kritik?
Jag vet vem du är. Jag har studerat legenderna.
Jag är fullt medveten om att jag tilltalar greve Dracula.
Fladdermössen är högljudda. Kan du avlägsna dem?
Lyssna på mig.
Du är Jonathan Harker.
Du skulle aldrig skada mig.
Jag vet att jag är trygg hos dig.
Det är jag.
Titta på mig.
Se mig.
Min blåögde Johnny.
Nej, Johnny.
Låt bli.
Snälla, låt bli.
Du behöver inte göra det där.
Det vet jag!
Johnny!
Solen har gått ner. Du behöver inte gömma dig.
Eller är du rädd för att kliva ut ur skuggorna?
Snälla.
Låt mig...
Johnny. - Låt mig...
- Snälla. - Johnny.
Nej.
Jag är så ledsen.
Hjälp! Snälla!
Det här är djävulskap.
Det är värre än så.
Det är djävulen.
Jag vet inte vad ni tycker,
men jag älskar päls.
Kom till mig.
Jag vet inte vilka legender ni har läst,
men klockor påverkar mig inte.
Den här har det.
Syster Agatha, har du sysslat med ett hemligt projekt igen?
Det är bäst för dig.
Det här är spännande.
Såhär många nunnor har jag aldrig haft samtidigt....
Systrar, ta fram vapnen.
Jag ser att min ankomst förutsågs.
- Jag var medveten om möjligheten. - Vad har du fört hit?
Ohoj!
Hallå!
Hallå, damer!
Jag vill inte oroa dig,
men de troendes armé tycks inte våga se mig i ögonen.
Du är naken, de är nunnor. Det är inte dina ögon de undviker.
Tänker inte nån bjuda in mig? Jag har färdats långväga.
Absolut inte.
Syster Rosa, nyckeln.
- Du menar inte allvar. - Mer än så. Jag är fullständigt övertygad.
Hur visste ni att jag skulle komma?
Det finns en man här som du anser vara din egendom.
- Min brud. - Han lockade nog hit dig.
Ett bi kan alltid finna nektar.
Och en fälla behöver alltid honung.
Jag tror inte att det här är en fälla.
Det vore ingen bra fälla om du gjorde det.
Tack syster.
Greve Dracula, lyssna noga.
Det här är Santa Marias kloster i Budapest, och du är inte välkommen här.
Du är i synnerhet inte inbjuden.
- Det är alltså sant. Vad intressant. - Vadå?
En vampyr får inte gå in i en boning
utan en inbjuden. Jag var inte säker på det.
- En vampyr? - Du låste upp grinden utan att vara säker?
- En vampyr? - Järnet höll dig inte ute.
- Du hade kunnat slita det i bitar. - Jag kan slita er dig bitar.
Nej, inte där utifrån.
Men vad hindrar dig?
En känsla? En kraft? Är det fysiskt eller mentalt?
- Varför behöver du en inbjudan? - Tror du jag berättar det?
Jag tror inte ens att du vet.
Ett djur kan följa regler utan att förstå dem.
Jag är mer än ett djur.
På vilket sätt?
Enligt dig själv har du levt i hundratals år,
men du kan inte ens gå in i ett kloster?
En oxe skulle kunna det.
- Hur är du mer än ett djur? - Ska jag visa dig det?
Självklart. Jag väntar.
Kom hit ett ögonblick.
Kom närmare.
Se på dem.
Se på dina systrar.
- Beväpnade och redo. - Du tittar inte.
Det behövs inte.
En av dem är allt jag behöver.
Om bara en ur din söta lilla armé bjuder in mig
ska jag slita din värld i stycken,
och stilla min törst.
Varför skulle de bjuda in dig? Vad har du att erbjuda?
- Evigt liv. - Det har de redan.
- Tack. - Från och med ikväll.
För den första som bjuder in mig stannar vid min sida.
De andra sliter jag i stycken, och damer,
jag ska ta god tid på mig.
- Man ska aldrig skynda en nunna. - Dina ord är inte välkomna här.
Om du inte lockas av mitt erbjudande,
fråga dig detta:
Vem är det?
Vem är svagast?
Vem är räddast? Vem ger vika först?
Finns det tid nog för att vara du?
Vad är det där? Vad gör du?
Du ville veta vem som är svagast.
Jag visar dig.
Varsågod.
När en hund kommer förbi får den avskräde.
Kom igen. Du har kommit så långt.
Du vill säkert dricka lite.
Jag vet inte om jag förstår lockelsen.
Var och en har väl sin smak.
Tror du det är smart att provocera mig?
Ja, det tror jag.
Jag vill lära mig om dig.
Jag vill se gränsen för din förmåga.
- Det är poängen med experimentet. - Du har ingen aning,
inte den blekaste...
Seså.
Det här är förkastligt.
- Du är skamlös. - Passa dig för vad du säger till mig.
Tala inte med munnen full.
Hon har rätt att uttrycka sitt förakt. Det har vi alla.
Var och en av kvinnorna framför dig har vänt ryggen åt världsliga behag,
motstått alla sorters frestelser.
Vi har befriat oss från aptit,
och därför från fruktan.
Det är därför du inte tål att se det här.
Det talar om en helig dygd du inte besitter.
Det är godheten självt.
För ett ögonblick trodde jag att du var smart.
Men inte.
Nej, det är inte därför jag räds korset.
Godhet har inget med det att göra.
Det påstår du. Men hur kan ett simpelt djur förstå sin egen rädsla?
Ingen bjuder in dig, greve Dracula.
- Vi tycker synd om dig där du är. - Vem är du?
Lapa i dig ditt avskräde, det är allt du får.
Agatha.
Så heter hon, eller hur?
Abbedissan sa mitt namn. Du hörde henne.
- Du får göra bättre än så. - Jag tror inte att du är härifrån.
- Holland, eller hur? - Det kan nog höras på min accent.
God natt.
Helsing!
Van Helsing!
Vad har du för intresse av mig, Agatha Van Helsing?
Vem är du?
Dina värsta mardrömmar.
En utbildad kvinna som bär krucifix.
Han var en modig man.
Han måste ha älskat dig innerligt.
Vad är han?
Vad är greve Dracula?
I livet var han en exceptionellt utbildad och kapabel prins.
I döden kan man säga att han är den bästa av vampyrer.
- Den bästa? - Den mest framgångsrika menar jag.
De flesta är förvildade, halvgalna.
De klarar sig sällan länge, men på nåt vis
har Dracula lyckats bibehålla sin mänskliga form
och sitt intellekt intakt i århundraden.
- Genom att dricka blod. - De dricker alla blod.
Dracula har bemästrat det. Troligen genom att noga välja sina offer.
Även i döden har han kvar en aristokrats urskillning.
Och han tog min Johnny.
Kom, abbedissan vill leda oss i bönen.
Jag ser inte vitsen med att be.
Gud finns ingenstans.
Hursomhelst är det upp till oss att stoppa greve Dracula.
Och det ska vi, eller hur?
Ja, det ska vi.
Adjö, blåögde Johnny.
Jag ska aldrig älska nån annan.
Så sant.
Johnny.
Blåögde Johnny.
Självmord fungerar inte. Tror du inte att de odöda försökt med det?
En påle genom hjärtat, visst.
Men nån annan måste föra dit den.
Jag är villig att försöka.
Vill du det?
Vill du att jag dödar dig ordentligt?
Allt du behöver göra...
...är att bjuda in mig.
Vi står inför fara.
Vi står inför ondska,
som står vid grinden till vårt heligaste helgedom.
Gud är med oss, det vet vi.
Guds kärlek är evig.
Det vet vi också.
I natt, när vi är som mest utsatta,
tror ni att Gud minns oss?
Sträcker han sig ner och räddar oss från dödens skugga?
Nej.
Nej, det gör han inte.
Var i vår värld kan man hitta Gud?
I vår bön? Nej.
I vår sång? Nej.
I vårt lidande och uthärdande? Nej.
Tro är inte en transaktion. Man köpslår inte med oändligheten.
Man anpassar sig till den.
Så, var hittar vi vår Gud?
Systrar, jag ska säga er...
När ni står i den djupaste av gropar,
ensam, utan hopp om hjälp,
och ändå kan skilja rätt från fel.
När det enbart råder mörker och förtvivlan,
och ni ändå känner en kraft i blodet,
skillnaden mellan gott och ont.
När ni är bortom räddning, belöning, dömande,
och ni fortfarande ser ondskan i vitögat och säger:
"Nej. Hit, men inte längre.
Nej!"
Vems röst är det? Vem är med er i det mörkret?
Vems röst håller er på rätt stig?
Mörker och ondska må verka lockande för oss alla,
och jag tror det beror på att i deras närvaro
kan vi känna Gud i våra hjärtan.
Nej, han sträcker sig inte ner för att rädda oss.
Vi ska sträcka oss för att möta honom.
Låt oss be.
Hon harklade sig.
Det är nog fixat nu.
Nå, damer. Vem står på tur? Bu!
Jag har bara så svårt att välja vem som ska...
Jag har en idé.
Fånga!
Det är säkrast här.
- Var är vi? - I min verkstad.
Här, där solljuset träffar.
- Det är natt! - I gryningen.
- Gryningen är timmar bort. - Jag vet.
Vem fångade det?
Vi har en vinnare!
- Vad är det? - Jesus.
Jesus?
Bröd.
Nattvardsbröd.
Givetvis.
Nunnor. Ni har de där sakerna, som faktiskt fungerar,
trots att ni aldrig...
...kommer att inse varför.
Jag måste väl helt enkelt kontrollera mig själv,
men oss emellan,
är det mycket roligare att kontrollera vargar.
Frågan är väl vem ni hellre vill bli sliten i stycken av.
Ni har förstås ett val.
Jag är odöd, inte oresonlig.
Det där gjorde nog ont.
Det är okej. Skrikandet har upphört.
Jag förstår inte hur du kunde lyssna på det.
Jag orsakade det. Att lyssna var mitt straff.
- Dracula kommer att hitta oss, eller hur? - Självklart.
Hur ska bröd kunna hålla honom borta?
- Nattvardsbröd. - Men hur?
Jag vet inte. Vampyrlegenderna är orimliga,
men ändå verkar de vara sanna.
Han kan inte komma in utan att ha bjudits in. Varför inte?
Dagsljuset bränner honom till döds. Varför?
Han är rädd för korset, men ändå inte troende.
På nåt vis pekar alla fakta på en sak.
Det finns en sak som Dracula fruktar mer än allt annat.
För att förgöra honom, måste vi ta reda på vad.
Hur tog han sig in i klostret?
Med hjälp av en inbjudan.
Då måste nån ha bjudit in honom.
Mina?
Jag trodde att du var...
Jag såg dig död.
Jag kunde inte stoppa honom. Jag släppte in honom.
- Han är här inne. - Vi vet.
Han dödade alla.
Korsa inte linjen. Du får inte komma närmre.
- Släpp in honom. - Vi kan inte lita på honom.
Han är starkare än du tror.
- Om jag är med honom... - Ingen är stark nog.
- Ingen. - Snälla!
- Vi kan inte lämna honom där! - Bjud inte in honom.
Nej!
Kom Johnny.
Kom till mig.
Jag bjuder in dig till mig.
Du vet inte vad du gör. Han släpper in Dracula igen!
Det gör du inte, eller hur Johnny?
För jag är här med dig, och jag ska ge dig styrka.
Tillsammans kan vi bli starkare.
Johnny, dina ögon...
Han är här inne.
Varför är dina ögon inte blå längre?
De är inte mina ögon.
Hallå.
Jag har längtat efter dig.
FORTSÄTTNING FÖLJER
Undertexter: Daniel Rehnfeldt