- Vi brød ud af din leg. - Forkert.
Hvert et skridt, I tog for at nå hertil, -
banede jeg vejen for.
I TIDLIGERE AFSNIT
Folk har deres liv på tidslinjen. Dem skal de have lov til at leve.
Jetski, Sea-Doos ... Taler de til dig, Mobius?
Jeg ved ikke, om de taler, men de hvisker så sagte.
- Det er det, der sker. - Wow, tidssnublen.
Forgreningerne overbelaster tidsvæven.
Tidsvæven er TVA's hjerte.
Den er ikke bygget til at væve så mange nye grene sammen.
Vi må gøre ringene større.
En af os må bære volumenmultiplikatoren derud -
og affyre den mod væven.
- Så må Loke bare spæne. - Vent. Det bør være mig.
- Strålingen er for voldsom. - Hvad gjorde vi forkert?
TVA-kode 1229.
Fejlsikringsmodus aktiveret. Tak for Deres indsats.
Nej, nej, nej ... Det sker bare ikke igen!
TVA-kode 1229.
Tak for Deres indsats.
Hallo?
TVA-kode 1229.
Fejlsikringsmodus aktiveret. Tak for Deres indsats.
Hallo?
TAK FOR DERES INDSATS!
Kom så.
SAN FRANCISCO, 1962 FORGRENET TIDSLINJE
Kom nu! Hvis de fanger os, bliver vi slagtet levende.
Casey?
Casey, gudskelov. Er de andre her også?
- Hvem er du? - Ikke igen.
Casey, det er mig. Sig, du ved, hvem jeg er.
Er du ham med båden? Du er på det forkerte sted.
- Båden? Jeg har ikke nogen båd. - Hvordan er du så kommet hertil?
- Hvortil? - Alcatraz.
Hvad? Jeg aner ikke, hvordan jeg er havnet her.
Jeg forstår ingenting, Casey.
Hvorfor kalder han dig Casey? Jeg har altid kaldt dig Frank.
- Hedder du ikke Frank? - Jo. Jeg kender ham ikke.
Du må selv finde væk fra den her klippe. Beklager.
Kom nu!
Nu har vi givet dig gips på. Du skal have den på i seks uger.
Gør det stadig ondt? Godt.
Men kan du huske, hvor ondt det gjorde? Det er også godt.
Men hvis du skulle glemme det i løbet af de seks uger, -
så skriver jeg lige en påmindelse til dig.
"Ikke klatre i træer."
Det kan ikke stoppe dig, vel?
Nu har jeg prøvet. Opfør dig pænt.
Vind i håret, skumsprøjt i ansigtet -
og åbent vand, så langt øjet rækker.
- Don, din søn er i telefonen. - Jeg ringer til ham senere.
- Nå, hvad siger du så? - Jeg vil hellere have en crosser.
Man siger jo, at vandscooteren er den dannede mands crosser.
Vil du være havets betvinger, så hop op på dyret.
- Ellers tak. - Pyt med det.
Ring, hvis du ombestemmer dig, eller du vil have en donut mere.
Dejlige donuts, Dale.
Du fik ikke mig til at tage hjelm på og fræse omkring i en mudderpøl.
- Hvorfor prøvede han den ikke? - Jeg fatter det heller ikke.
- Er du her? - Jep.
Alle dage undtagen søndag fra 9 til 17.
TVA er fortid.
Du mener ATV, og du tager fejl. Vi fik to maskiner ind i sidste uge.
- Kan du heller ikke huske mig? - Jo. Var du her ikke forleden?
- Din søn er i telefonen. - Lige et øjeblik. Jeg ringer til ham.
- Din anden søn. - Sig det samme til ham.
PASADENA, CALIFORNIEN, 1994 FORGRENET TIDSLINJE
"Zartan-eventualiteten". Den har jeg ikke set før.
Den er virkelig god. Jeg læser alle hans bøger.
- Den må jeg hellere læse. - Den bliver revet væk.
- Den vil ikke læse stregkoden. - Jeg kan godt betale kontant.
Ja, men den skal slås ind ...
Køber du din egen bog?
Dig. Du skal holde op med at stille dine sci-fi-bøger på vores hylder.
Science-fiction er en velanset og tankevækkende genre.
Her er der ingen, der køber den.
Det, jeg nu vil fortælle dig, vil være svært at tro på.
Det er som en drøm, der går i opfyldelse.
En af mine figurer er blevet virkelig og har brug for min hjælp.
Det er ligesom i "Yorens sønner", min mest populære bog nogensinde.
Jeg kan sikkert godt finde et eksemplar til dig.
Vent, er du forfatter?
- Ja. Science-fiction. - Det er ude med mig.
Men til daglig underviser jeg i teoretisk fysik på Caltech.
- Er du også videnskabsmand? - Ja, indtil jeg kan skrive på fuld tid.
Hov, et eksemplar. Der var du heldig.
- Undskyld, kan vi holde os til sagen? - Hvad er det helt præcis, du vil?
Jeg vil tilbage til tiden, før tidsvæven smeltede ned.
Det er umuligt. Men det skal du ikke lade dig bremse af.
Jeg forstår ikke det, du lige sagde.
Du rejste i tiden på et sted, hvor tiden ikke eksisterer.
Det er umuligt.
Og at rejse til et sted, der ikke længere findes, er også umuligt.
Derfor burde det kunne lade sig gøre.
Det giver god mening.
- Det lyder ikke som videnskab. - Nej, men det lyder som fiktion.
- Du må kontrollere din tidssnublen. - Jeg kan ikke kontrollere den.
Jeg kan ikke bare få det til at ske. Det sker helt tilfældigt.
Næppe, for du bliver ved med at havne blandt dem, du leder efter.
Og det udvikler sig, -
for når du snubler i tid, flytter du dig også i rum.
Du er som en bedre version af en af disse TemPads.
Som om det var noget godt.
Videnskab handler om hvad og hvordan.
Fiktion handler om hvorfor.
Så hvorfor har du brug for at gøre det?
Hvorfor jeg har brug for at gøre det? Det skal jeg sige dig.
Hvis jeg ikke redder TVA fra at blive tilintetgjort, -
vil intet kunne beskytte os mod det, der er på vej.
Hvis det er det, der styrer dig, burde du kunne kontrollere det.
Prøv engang.
- Lige nu? - Ja.
All right, jeg prøver.
Fedt.
Koncentrer dig om hvorfor. Du må og skal redde TVA.
Sker der noget?
Jeg prøver.
- Prøv at gøre dig umage. - Det gør jeg også.
Du må gøre noget forkert. Tidssnublen må være svaret.
Lad os prøve videnskaben. Ifølge denne ligning ...
- Hvad var det? - Videnskab.
Nu ved vi, at elektriske impulser ikke forårsager tidssnublen.
I guder.
Heller ikke frygt ...
Lad os droppe det med tidssnublen.
Hvordan kan videnskaben hjælpe os med -
at nå hen til et sted, der ikke findes?
- Det kan godt være, det findes. - Nej. Jeg så det selv forsvinde.
Men du sagde også, du rejste i tid inden for TVA, ikke?
Så kan det tænkes, at det sted og den tid, du søger, stadig findes, -
men at du ikke ved, hvor du skal lede.
Lad os gøre et forsøg.
Hold den her. Vi samler bandet igen.
Det virker ikke ret videnskabeligt.
Du sagde, at alle dine venner har en temporalaura, ikke sandt?
I så fald vil en gruppe mennesker -
have en kollektiv aura på det specifikke øjeblik.
Hvis vi samler dem alle sammen på samme sted, -
kan vi aflæse den aura som koordinater.
Som vi kan bruge til at vende tilbage til det øjeblik.
- Nej. - Hvorfor ikke?
- Fordi vi mangler en TemPad. - Kan du ikke bygge en?
Måske, men uden viden om, hvordan sådan en virker, -
ville jeg være nødt til at opfinde den selv. Det kan tage mig hele livet.
- Hvad hvis du havde den viden? - Hvad er det?
Det er dig selv, der har skrevet den. Den ligger på alle skriveborde i TVA.
Så kommer jeg altså til at skrive en bestseller.
På sin vis. Lad os komme i gang.
Det er et problem.
Drenge, vi indfører en ny regel.
Alt legetøj, der bliver fundet uden for jeres værelse, -
vil blive betragtet som affald. Er det forstået?
Jeg er træt af at komme hjem til noget, der ligner et bombet loppemarked ...
Er den blevet brændt? Ja, det er den.
Hvordan er den blevet brændt?
- Kevin, hvor har du tændstikker fra? - Jeg har stjålet dem.
Kom med dem.
Du stikker ikke af, Kevin. Kevin!
Sean, efter ham.
Hvis du forhindrer ham i at brænde huset ned, får du en hundehvalp.
- Og en slange? - Det taler vi om senere. Løb!
Små sejre.
Goddag.
- Dav. - Hej.
Du var nede i butikken. Bor du her i nærheden?
Eller er du fulgt efter mig hjem?
Nej nej, jeg var på vej til ... og så fik jeg øje på dig.
Så ville jeg bare lige undskylde, at jeg ikke blev hængende.
- Jeg var under tidspres. - Nå ja, du ledte efter ATV'er.
TVA.
Er du stadig på udkig?
For så har jeg noget, jeg skal vise dig. Kom.
Normalt ville jeg aldrig skille mig af med en af de her skønheder, -
men konen er skredet, og jeg kan ikke bruge to.
Desuden skal drengene have bøjle og ekstraundervisning og alt muligt.
En smuk fusion af form og funktion.
Smukt sagt.
Ja, det er de virkelig, og det piner mig, -
men hvad kan man gøre? Vil du have en øl?
Nej, ellers tak.
Jeg er her desværre ikke for at købe en jetski.
Hvorfor er du her så?
Jeg vil fortælle dig noget, der vil være svært at forstå, Mobius.
- Mobius? - Det er dit navn.
Jeg tror, du tager fejl af mig og en anden.
Det gør jeg ikke. Mobius er dit navn, og du hører til på et sted kaldet TVA.
Er det rigtigt? Lige et øjeblik.
Jeg må hellere se til ... Jeg vil ikke have ballade.
- Jeg er din ven. - Helt sikkert. Det er jeg også.
Hvordan fik du bygget en TemPad så hurtigt?
Jeg synes ikke, 18 måneder er hurtigt. Eller 19 måneder.
Jeg holdt en pause, da jeg blev fyret, og min kone forlod mig. Hvad så nu?
- Hvad foregår der? - Det skal nok give mening.
Hvordan kunne du ...?
Virkeligheden er ikke, som du tror, og du er ikke den mand, jeg kender.
Jeg ved ikke, hvem du kender. Jeg forstår ingenting.
Jeg kender dig fra et sted kaldet Tidsvariansagenturet.
Du reddede mit liv, da jeg kom dertil.
Du så noget i mig, jeg ikke selv havde set.
Er du virkelig min ven?
- Ja. - Hvem er så han?
- Er han også min ven? - Det bliver han.
- Hvorfor kan jeg ikke huske det? - Det er svært at forklare.
Men jeg har brug for din hjælp til at redde TVA.
Du fortalte mig engang, at det var det eneste liv, du kendte til.
- Men jeg sælger jo jetski. - Stol på mig.
Hvad med mine drenge? Dem kan jeg da ikke forlade.
Det forstår jeg godt. Hør her.
Du kan komme tilbage når som helst.
Du var nede i butikken. Bor du her i nærheden?
Jeg kan sende dig tilbage til et hvilket som helst punkt i tiden.
Som om du aldrig havde været væk. Drengene vil ikke være klar over det.
Men det vil jeg.
- Verdensaltet er i fare. - Jeg er ligeglad.
Dine drenge er også i fare.
Jeg kan ikke beskytte dem, medmindre du hjælper mig.
Er du stadig på udkig? Kom med.
Hvad var det, du kaldte mig?
Mobius.
Det er et sejt navn.
Det her vil lyde bizart.
Hejsa. Jeg hedder Don.
Mobius er vistnok mit rumnavn.
Er du en del af det her med at redde ...?
Er lokalet her sikkert i forhold til ormehullet?
Hele området er forladt. Her er ingen i miles omkreds.
Er vi her alle sammen?
Nej.
Vi mangler én.
Det her vil lyde bizart. Du kender mig ikke ...
Loke, selvfølgelig kender jeg dig.
Gør du det? Det gjorde de andre ikke.
- Deres liv blev nulstillet efter ... - Det ved jeg. Jeg var der selv.
Undskyld. Det var ikke sådan her, jeg havde troet, det ville udspille sig.
Hvad havde du så regnet med?
Okay. Hop ind i bilen. Jeg giver en drink.
Okay.
Zaniac vil se blod!
Mobius blev frataget sit liv i TVA. Det samme gælder B-15, O.B. og Casey.
De kan ikke huske, hvem de er. Deres liv har betydning.
Ja, og nu er de omsider kommet tilbage til deres virkelige liv.
Eric, en drink.
Men havde de haft et valg, hvem ville så være blevet?
Mobius sagde, at TVA var det eneste liv, han kendte til.
Han var glad for det. Det gav ham et formål.
Men det var Han Som Forbliver, der valgte det for ham.
Bør Mobius så ikke have valget nu?
Bør de ikke have muligheden for at vende tilbage til TVA?
Ikke ved at blive flået ud af deres liv og få vist noget, de ikke kan glemme.
- Skulle det være et valg? - Men de fik jo ikke noget valg.
Og jeg kan ikke give dem det uden dig.
Er du ligeglad?
Åbenbart. Det hele flaskede sig jo også, som du ville have det.
- Hvor er du egoistisk. - Ja da. Jeg vil have et liv.
Jeg vil leve.
Er det så forkert at ville noget? Hvad vil du?
- Jeg vil stoppe Han Som Forbliver. - Forkert. Hvad vil du egentlig?
Jeg vil redde det her. Jeg vil redde alt.
Er det så svært? Kom nu.
Jeg vil redde TVA. Jeg vil have TVA tilbage.
Jeg vil have mine venner tilbage.
- To whisky, tak. - Storartet valg, Sylvie.
Jeg vil have mine venner tilbage. Jeg vil ikke være alene.
Der kan du se. Vi er begge to egoistiske.
Tak.
Jeg ved, det er hårdt, -
men dine venner er tilbage, hvor de hører til.
Men uden dem ...
... hvor hører jeg så til?
Vi skriver alle sammen vores egne historier nu.
Tag ud og skriv din.
Hvor lang tid tager det? Nogle af os har andet, vi skal.
Bare rolig. Vi kan sende jer tilbage, præcis hvor I kom fra.
Kan den dingenot føre en hvor som helst hen?
I tid og rum, ja.
- Til en park? - Ja.
- Grand Canyon? - Ja.
En bankboks?
- Er du tit en tur i baljen? - For at bade?
Eller på en vandscooter.
Nej, jeg bor i byen. Der er ikke de store muligheder.
Hvis du bor ved en flod, kan du bruge den til at pendle.
Men det er også skønt bare at komme ud på vandet og koble af.
Det skal jeg huske på.
Der findes også mange gode finansieringsmuligheder.
Hvis vi alligevel skal vente, låner jeg lige den her lidt.
Glem det.
I bør alle sammen tage hjem.
- Hej, Lyle. - Hej.
- Hvordan har min eneste stamkunde det? - Udmærket. Skal du aldrig hjem?
- Jeg kan bedre lide at være her. - Og jeg er glad for at have selskab.
- Hård dag? - Jeg har haft bedre.
Jeg ved, hvad der skal til.
Den her vil enten kurere dig -
eller gøre det meget værre.
Der skal virkelig arbejdes med din salgsteknik. Tak.
Sylvie!
Du kom og fortalte os, at vi var nøglen til at redde verdensaltet.
Er vi ikke det længere?
Undskyld. Jeg tog fejl.
Det handlede mere om, hvad jeg gerne ville have.
Tag hjem til dine sønner.
Men du sagde, de var i fare. Er de ikke det længere?
I må hellere bare tage tilbage til jeres liv. Det er der, I hører til.
Behøver jeg at tage tilbage til præcis der, hvor jeg var?
Hvad så med TVA?
Du klarer dig uden.
I klarer jer alle sammen uden.
Nej, det gør de ikke.
Alt falder fra hinanden. Grenene er ved at dø.
Jeg ved ikke, hvad der foregår, men vi må kunne gøre noget.
Vi kan tage tilbage. Vi kan forhindre vævens nedsmeltning.
O.B., vi er her alle sammen.
Kuglepennene.
Vi har kuglepennene, kruset og koordinaterne.
Okay. Først må vi aflæse den kollektive temporalaura i lokalet -
på TemPad'en.
- Hvor er den blevet af? - Jeg har ikke taget den.
Du kan røve banker bagefter. Vi skal bruge den TemPad nu.
Det er stadig ikke mig, der har taget den.
Hvad gør vi?
Det var et fiktionsproblem.
Nej. Jeg må tilbage til mine drenge.
Er det forbi?
Der er ingen steder at tage hen.
- Det var et fiktionsproblem. - Alt falder fra hinanden.
Jeg må tilbage til mine drenge.
- Er det så forkert at ville noget? - Hvor jeg ville tage hen?
Tilbage, hvor jeg kom fra.
Mon en Loke er en Loke, fordi det er vores skæbne at tabe?
Der er ingen steder at tage hen.
Nej, det gør de ikke.
Alt falder fra hinanden. Grenene er ved at dø.
Jeg ved ikke, hvad der foregår, men vi må kunne gøre noget.
- Jeg gjorde det. - Hvad?
- Jeg gjorde det. - Hvad gjorde du?
Jeg kontrollerede den.
Du har lært at kontrollere din tidssnublen.
Ja.
Det handler ikke om hvor, hvornår eller hvorfor.
Det handler om hvem.
Jeg kan omskrive historien.
Du døde! Indkast mønter, taber!
Tekster af: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service