Kitörtünk a kis játékodból.
Tévedés. Minden lépésnél, ami ide vezetett,
én jelöltem ki az utat.
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Az embereknek ott az életük az idősíkon.
Adjunk esélyt, hogy élhessék az életüket!
Jet skik!
- Megszólított bennük valami, Möbius? - Úgy is mondhatjuk.
De csak szelíden suttognak.
- Ez! Ez van egy csomószor. - Tércsúszás.
A leágazások túltelítik az Időfonót.
Az Időfonót?
Az Időfonó a TVA lelke.
Nem arra találták ki, hogy ilyen sok leágazást fonjon egybe.
Az kell, hogy ezek a gyűrűk megnőjenek.
Egyikünk elviszi a teljesítménytöbbszörözőt a híd végéig.
És kilövi a Fonó felé.
Akkor Lokinak nagyon kell majd tipliznie.
Pillanat! Nekem kéne mennem.
Túl erős volt az idősugárzás.
Mit csináltunk rosszul?
1229-es TVA-kód.
Biztonsági üzemmód aktiválva.
Köszönjük a munkájukat!
Ne!
Ezt nem hiszem el!
1229-es TVA-kód.
Köszönjük a munkájukat!
Hahó!
1229-es TVA-kód.
Biztonsági üzemmód aktiválva.
Köszönjük a munkájukat!
Hahó!
BIZTONSÁGI ÜZEMMÓD AKTIVÁLVA
KÖSZÖNJÜK A MUNKÁJUKAT!
- Ez minden? - Ez minden.
Gyertek!
Nyomás!
SAN FRANCISCO, KALIFORNIA
Gyertek már, gyertek!
1962 – LEÁGAZÁS
Mozgás! Siessünk!
Ha elkapnak, kibeleznek, mint egy disznót.
Casey? Jól van.
Casey!
Végre valaki!
Mindenki itt van?
Ki maga?
Ez nem lehet.
Hogy ki vagyok? Én vagyok az.
Ugye tudja, ki vagyok?
A csónakos? Nem jó helyen van!
- Nem itt kéne lennie. - Ő a csónakos?
- Hozott csónakot? - Csónakot?
Nem tudom, miről beszél.
- Hogy jutott ide? - Mármint hova?
- Az Alcatrazhoz. - Tessék?
Nem tudom, hogy jutottam ide.
Ez a gond. Én ezt az egészet nem értem, Casey.
Frank, miért hív ez a tag Casey-nek?
- Én végig Franknek szólítottalak. - Franknek?
- Azt mondtad, Frank vagy. - Az vagyok.
- A neve Casey. - Nem ismerem a pasast.
Gyertek!
Egyedül kell meglépnie innen.
Bocs, pajtás!
Gyerünk!
Most kaptad ezt a klassz gipszet.
2012 – LEÁGAZÁS NEW YORK
Segít a karodnak gyógyulni, de hat hétig rajta kell legyen.
Még mindig fáj?
Az jó, és emlékszel, mennyire fájt, amikor bejöttél?
Ez is jó.
Viszont lehet, hogy a következő hat hétben elfelejted, milyen rossz volt,
úgyhogy írok rá egy kis emlékeztetőt neked.
...mássz... fára!
NE MÁSSZ FÁRA!
Ez nem fog visszatartani, mi?
Megpróbáltam.
Na legyél jó!
Lobog a haja, egy kis vízpermet belevág az arcába.
És elterül maga előtt a végtelen víz.
Don! A fiad keres a hármason!
Jó, majd visszahívom.
2022 – LEÁGAZÁS CLEVELAND, OHIO
Szóval érdekli? Mit gondol?
Sajnálom, nekem jobban bejönnek a krosszmotorok.
Azt mondják, a jet ski valójában a józanul gondolkodók krosszmotorja.
Készen áll a Poszeidón-pillanatra?
Pattanjon fel erre a járgányra!
Passzolok. De kösz.
Nem gáz.
Hívjon, ha meggondolja magát, vagy ha kér még egy fánkot!
Finomak ma a fánkok, Dale.
Ha fizetnének se motoroznék
- a sárban sisakban. - Végre!
Jó napot!
- Miért nem ült fel rá, Dale? - Őrület! Nem is értem.
- Hát itt van. - Itt, bizony.
A hét minden napján, kivéve vasárnap. Kilenctől ötig.
Túl sok volt a leágazás.
Mármint a leárazás. És megsúgom, abból sosem túl sok.
De gyorsan fogy a készlet. Ne tétovázzon!
Nem emlékszik rám?
De, tudom. Maga járt itt pár napja, nem?
A fiad keres a hármason.
Bocs, egyedülálló apa vagyok. Egy pillanat!
- Mondtam, hogy majd visszahívom. - A másik fiad.
Majd őt is visszahívom.
1994 – LEÁGAZÁS
PASADENA, KALIFORNIA
A Zartan kontingens?
Ezt még sose láttam.
Pedig szuper. Jó ez az író.
Minden könyvét olvastam.
Majd belelapozok.
Siessen! Már csak pár példány maradt.
Nem veszi be a vonalkódot.
Fizethetek készpénzzel is. Amúgy sem kell blokk.
De be kell ütnöm a gépbe, mert...
A saját könyvét veszi meg?
Megint?
Megmondtam, hogy ne tegye a sci-fijeit a polcainkra!
Pedig a science fiction elismert, gondolatébresztő műfaj.
Itt nem veszik.
Amit most mondani fogok...
azt nehéz lesz elhinni.
Persze, hogy hiszek magának. Ez egy valóra vált álom.
Az egyik karakterem életre kelt, és segítenem kell neki.
Erről az egészről beugrott a Yoren fiai.
- Az mi? - Semmi extra.
Csak életem legsikeresebb könyve.
Talán akad itt valahol egy példány.
Várjunk!
Maga író?
- Igen. Sci-fi-író. - Nekem annyi.
Viszont, és ez kicsit ciki,
le kell PhD-znem, hogy tovább taníthassak elméleti fizikát a Caltechen.
Miért, egyben tudós is? Az jó.
Igen. Csak az írásból nem élnék meg.
Fogalma sincs, milyen nehéz berobba... Jé, nézze már!
Itt egy példány. Mázlija van.
Ne haragudjon! Koncentrálhatnánk?
Hogyne. Szóval pontosan mit akar csinálni?
Vissza kell mennem, hogy megakadályozzam a Fonó összeomlását.
Nem tud. Az lehetetlen.
De ez ne szegje kedvét!
Én ezt nem értem.
Utazott az időben.
- Egy olyan helyen, ahol nincs idő, igaz? - Igen.
- Ez lehetetlen. - Tudom.
Ráadásul olyan helyre utazni, ami már nem létezik,
ugyanúgy lehetetlen, épp ezért talán megvalósítható.
Persze, kiváló.
Máris világos.
- De nem túl tudományos. - Nem. Inkább fantasztikus.
Meg kell tanulnia irányítani a tércsúszást.
Nem tudom irányítani. Nem tudom csak úgy...
előidézni, mert véletlenszerű.
De mégsem az, mert minden alkalommal
pontosan azokhoz kerül, akiket keres.
És a képessége fejlődik.
Tércsúszás közben ugrál a téridőben.
Eddig főleg az időben, de már a térben is.
Mintha egy egészen fejlett térgép volna.
Úgy mondja, mintha ez jó lenne.
A tudomány arról szól, hogy mi hogyan van.
A sci-fi viszont a „miért”-ről szól.
Szóval miért kell ezt csinálnia?
Hogy miért kell ezt csinálnom?
Megmondom én.
Mert ha nem akadályozom meg a TVA pusztulását...
akkor nem lesz semmi,
ami megvéd minket attól, ami jön.
Ha valóban ez motiválja magát,
akkor tudja irányítani, szóval csinálja!
- Most? - Aha. Rajta!
Jól van.
- Megpróbálom. - Király!
Koncentráljon a „miért”-re!
- Meg kell mentenie a TVA-t. - Rendben.
Meg kell mentened a TVA-t.
Na mi van?
Próbálkozom.
Talán nem akarja eléggé.
Mindent beleadok.
Valamit biztos rosszul csinál,
mert nagyon úgy tűnik, hogy a tércsúszás lesz a kulcs.
- Koncentráljunk a tudományra! - Rendben.
Tehát ebből az egyenletből következik...
- Ez mi volt? - Tudomány.
Most már tudjuk, hogy az elektromos impulzusok nem indukálnak tércsúszást.
Jesszus!
Nem vészreakcióként váltódik ki.
Felejtsük el a tércsúszást, rendben?
Hogy segít minket a tudomány...
hogy eljussunk valahova, ami nem létezik?
- Talán mégis létezik. - Már nem.
A saját szememmel láttam eltűnni.
Azt mondta, utána elutazott az időben valahova, ami a TVA-ban volt, nem?
A vetítőbe, igen.
Ha ez így van, akkor talán még létezik a hely, ahova el akar jutni,
csak nem tudja, hol keresse.
Van egy ötletem.
- Fogja meg! - Igen?
Újra összerántjuk a csapatot.
Ez nem igazán tudományos.
Egyvalami közös mindenkiben, minden egyes barátjában.
- Van időaurájuk, igaz? - Igen.
Akkor ez azt jelenti, hogy ha összeállnak,
az egyesített aurájuk meghatároz egy időpillanatot.
Ha össze tudunk csődíteni mindenkit egy helyre...
beolvashatjuk az aurát.
Mint a koordinátákat.
A koordinátákat használva oda ugrunk, ahova kell.
- Nem. - Miért?
Mert nincs olyan térgépünk, amiről mesélt.
Akkor csináljon egyet!
Talán menne, de fogalmam sincs róla, hogyan működik.
A semmiből kéne kitalálnom. Egy élet munkája lenne.
TVA – HIVATALOS KÉZIKÖNYV
És ha tudná, hogyan működik?
- Ez mi? - Engem kérdez? Maga írta.
- Igazán? - Igen.
A TVA-ban minden asztalon van egy.
Akkor mégis írok egy bestsellert.
Igen. Mondjuk. Na lássunk hozzá...
Ez nem ideális.
Jól van, srácok, új szabály.
Mégpedig az, hogy minden játék, amit a szobátokon kívül találok,
onnantól automatikusan szemét, rendben?
Kuka, vili?
Unom már, hogy erre jövök haza.
Mintha mindennap garázsvásárt tartanánk. Ez megégett?
Igen. Megégett.
Hogy égett meg?
Kevin, kitől kaptál gyufát?
- Loptam. - Ne, ez...
Ide vele, kérem! Add a kezembe!
El ne fuss! Kevin!
Sean! Menj, kapd el! Gyorsan, futás!
Ha nem hagyod, hogy felgyújtsa a házat, kapsz egy kutyát.
- Menjél! - És egy kígyót?
Majd megtárgyaljuk. Spuri! Fuss!
A kis sikerek.
Jó napot!
- Jó napot! - Helló!
Üdvözlöm! Az üzletben találkoztunk.
- Így van. - Igen. Errefelé lakik?
Vagy hazáig követett?
Dehogy! Nem. Csak épp útban voltam a...
Aztán megláttam,
és gondoltam, elnézést kérek,
hogy nem tudtam ott maradni az üzletben.
Egy kicsit szorított az idő.
Igen. Felzaklatta a sok leárazás.
- A sok leágazás. - Aha.
Mondja, érdeklődik még?
Mert van valamim...
Van valamim, amit megmutatnék. Jöjjön!
Normál esetben eszembe se jutna megválni egy ilyen szépségtől,
de régen egyedül maradtam, és nem kell kettő.
Plusz a srácoknak kell majd fogszabályzó, különtanár
meg a jó ég tudja, még mi.
Csodás harmóniában egyesül a forma és a funkció.
Ez jó duma. Igen.
Igen, ez tényleg így van. És megszakad a szívem,
de mit lehet tenni?
Kér egy italt? Hozzak egy sört?
Ne, nem kérek, köszönöm.
Az a helyzet, hogy nem azért jöttem, hogy jet skit vegyek.
- Akkor miért jött? - Figyeljen!
Azt, amit mondok, nehéz megérteni, Möbius.
- Möbius? - Möbius, így hívják.
Oké...
- Szerintem összekever valakivel. - Igazság szerint nem.
A Möbius az igazi neve. És egy TVA nevű helyen kéne lennie.
Igazán?
Jó, szavát ne feledje, ránézek a fiúk...
- Semmi baj. - Én nem akarok zűrt.
- Ne aggódjon, a barátja vagyok. - Tudom. Én meg a maga barátja.
Mi? Hogy csinált ilyen gyorsan térgépet?
Nem tudom, a 18 hónap gyorsnak számít-e. Illetve a 19 hónap.
Belassultam, amikor költöztem, mert kirúgtak és a nejem is elhagyott.
- Na és most? - Mi történik?
Higgye el, majd megérti!
De hogyan...
A valóság nem olyan, amilyennek képzeli.
És az nem így él, akit én ismerek.
Nem tudom, kit ismer maga. És semmit sem értek.
- Ismerem magát. - Nem ismer.
A Téridő Variancia Alapítványból.
Megmentette az életem, amikor oda kerültem.
Olyasmit látott meg bennem, amiről én se tudtam.
Maga tényleg a barátom?
Az vagyok.
Ő kicsoda?
- Ő is a barátom? - Majd az lesz.
- Miért nem emlékszem rá? - Most túl bonyolult lenne elmagyarázni.
De segítenie kell megmenteni azt a helyet, a TVA-t.
Egyszer azt mondta, úgy érzi, mintha mindig is ott élt volna.
Én csak jet skiket árulok.
Bízzon bennem!
- Mi lesz a fiúkkal? - Meglesznek.
Nem hagyhatom itt őket.
- Hogyhogy meglesznek? - Megértem. Figyeljen!
Nézze! Bármikor visszajöhet.
- Az üzletben találkoztunk. - Így van.
Igen. Errefelé lakik? Vagy hazáig követett?
Vissza tudom hozni bárhová az időben.
Mintha el se ment volna.
A fiúknak fel se fog tűnni.
De én tudni fogom.
A világmindenség nagy veszélyben van.
- Nem érdekel. - A fiai is veszélyben vannak.
Nem tudom megvédeni őket, ha nem segít nekem.
Mondja, érdeklődik még? Mert... Jöjjön!
Minek is hívott?
Möbiusnak.
Elég laza név.
Ez furcsán fog hangzani.
Mi a helyzet? Én Don vagyok.
És persze a Möbius az űrnevem.
Maga is benne van ebben a...
megmentős... Itt minden biztonságos?
- Mi van, ha megnyílik egy féreglyuk... - Igen.
Teljesen elhagyatott ez a terület. Kilométerekre nincs senki.
Szóval ez a teljes csapat?
Nem.
Van még valaki.
Ez furcsán fog hangzani.
- Nem tudod, ki vagyok. - Loki.
- Nyilván tudom, hogy ki vagy. - Mi?
- Tudod? - Miért ne tudnám?
Más nem tudta. Visszaállítódott az életük...
Tudom, ott voltam.
Bocsánat!
Nem így képzeltem el ezt a szitut.
Nem? Akkor mire számí...
Oké, be a kocsiba!
- Megiszunk valamit. - Rendben.
Zaniac vérre szomjazik!
Möbiust kiszakították a TVA-beli életéből.
B-15-öst is. Meg OB-t. Casey rab volt.
Nem emlékeznek rá, hogy kik ők.
Pedig számít a sorsuk. Mindnyájuké.
Igen, és végre visszakapták a valódi életüket.
Ez jó hír.
- Eric, rendelhetnénk? - De mit gondolsz?
Ha lett volna választásuk, hányan maradtak volna?
Möbius úgy érezte, mintha mindig is a TVA-ban élt volna.
És élvezte.
Mert volt célja.
Eredetileg nem ő akart ott élni.
Arról a Megmaradó döntött.
De Möbiusnak kellene eldöntenie, nem?
Meg a többieknek.
Hogy visszatérnek-e a TVA-ba.
Nem, kiszakítanád őket az életükből,
és bárhogy is döntenek, az nyomaszthatja őket.
Szerinted erre vágynak?
Eddig esélyük se volt dönteni.
És nélküled nem is tudok esélyt adni nekik.
Nem érdekel?
Ezek szerint nem.
Minden úgy alakult, ahogy akartad.
Részedről a dolog lezárva.
- De önző vagy! - Hogyne lennék önző?
Szeretnék élni.
Szabadon élni.
Miért baj, ha akarok valamit, Loki?
Te mit akarsz?
- Meg akarom állítani a Megmaradót. - Ugyan, dehogy! Igazából.
- Mi az, amire őszintén vágysz? Ki vele! - Szeretném megmenteni ezt.
Megmenteni mindent. Az egészet.
Miért nem vallod be? Gyerünk! Bökd már ki!
- Meg akarom menteni a TVA-t. - Miért?
- Mert hiányzik a TVA. - Miért?
- Mit adhatok? - A barátaimat akarom.
Két bourbont kérünk.
Remek választás, Sylvie.
Hiányoznak a barátaim.
Nem bírom a magányt.
Látod? Te is önző vagy.
Köszi!
Tudom, hogy nehéz.
De a barátaid most vannak a helyükön.
De nélkülük...
nekem hol a helyem?
Mi már a saját történetünket írjuk.
Tegyél te is így!
Meddig maradunk még itt?
Egyeseknek nincs ennyi felesleges idejük.
Ne aggódjon, visszavisszük oda, ahonnan jött.
Tényleg?
Az a masina elvisz oda, ahova akarom?
Térben és időben, igen.
- Mondjuk, egy parkba? - Igen.
- A Grand Canyonhoz? - Akár.
Egy trezorba?
Gyakran jár ki a vízre?
- Csónakkal? - Vagy, mondjuk, jet skivel.
Nem, a belvárosban élek. Ott nem nagyon van erre mód.
Ha van a közelben folyó, feldobhatná így az ingázást.
Amúgy meg akár arra is jó lehet, hogy elmenjen egy tóhoz lazítani.
Ha kell egy kis kikapcs.
- Majd megjegyzem. - Helyes!
Tudok áruhitelt is ajánlani, ha szükséges.
Ha már úgyis itt kell várakoznunk,
akkor kölcsönveszem ezt egy kicsit.
Felesleges.
Menjenek haza!
- Szia, Lyle! - Hali! Hogy van a törzsvevőm?
Megvagyok. Te sose mész haza?
Itt jobban elvagyok.
Ma örülök a társaságnak.
- Húzós nap? - Volt már jobb.
Akkor adom a tutit.
Ez itt...
vagy kilendít a mélypontról, vagy még mélyebbre ránt.
Van még mit csiszolni az eladói dumádon. De köszi!
Sylvie!
Megjelent, és mindnyájunknak azt mondta, hogy csak mi tudjuk megmenteni a világot.
Erre mégsem?
Sajnálom!
Tévedtem, oké?
Inkább csak én akartam így.
Várják a fiai.
Tudom, de épp ez az. Azt mondta, veszélyben vannak.
- Most akkor még sincsenek? - Mindnyájan...
éljék az életüket, ott van a helyük.
De pontosan oda kell visszamennem, ahol voltam?
- Mi lesz a TVA-val? - A TVA-val?
Meglesznek nélküle.
Mindnyájan meglesznek nélküle.
Sajnos nem.
Mindennek vége.
Elsorvadnak a leágazások.
- Ez mit jelent? - Nem tudom.
Nem tudom, mi történik, de biztos tehetünk valamit.
Visszamegyünk.
És megakadályozzuk az összeomlást.
OB, mind itt vagyunk.
A tollak...
Itt van az összes toll.
A bögre, a koordináták.
Oké, először is be kell olvasnunk az időauráját
mindenkinek, aki itt van, méghozzá a térgéppel...
- Hova tűnt? - Hé!
Nem nálam van.
Figyeljen, az összes bankot kirámolhatja, ha végeztünk,
de kell az a térgép!
Baró! De akkor sincs nálam.
Mi legyen?
Mégis sci-fis probléma volt.
Nem, nekem vissza kell mennem a fiaimhoz. Én...
Ennyi volt?
Mi...
Nem maradt hova mennünk.
Ne!
- Mégis sci-fis probléma volt. - Mindennek vége.
Nem, nekem vissza kell mennem a fiaimhoz.
Miért baj, ha akarok valamit?
- Tudod, hova mennék, ha bárhova lehetne? - Boldognak tűntem.
- Oda, ahonnan származom. - Néhányan papírnehezéknek használják őket.
Mit gondolsz, egy Loki attól lesz Loki, hogy az a sorsa, hogy elbukjon?
Nem maradt hova mennünk.
Sajnos nem.
Mindennek vége.
Elsorvadnak a leágazások.
- Ez mit jelent? - Nem tudom.
Nem tudom, mi történik, de biztos tehetünk valamit.
- Sikerült. - Tessék?
- Sikerült. - Mi sikerült?
Irányítottam.
Megtanulta irányítani a tércsúszást.
Igen.
És nem a „hol” a lényeg, a „mikor”, vagy a „miért”.
Hanem a „ki”.
Újra tudom írni a történetet.
A MARVEL KÉPREGÉNYEI ALAPJÁN
A MARVEL STUDIOS BEMUTATJA
Meghaltál! Dobj be érmét, te lúzer!
A feliratot fordította: Gáspár Bence