Já jsem Loki z Ásgardu.
A nesu si břímě velkého poslání.
V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH JSTE VIDĚLI
Když jsi zjistil, že jsi Variant, ani jsi nezjistil koho.
- Chcete být král? - Nechci jím být, já se jím narodil.
Tohle je fakt. Válka. A ta se blíží.
- Ale kdo byl ten chlap? - Ten, jenž zůstal.
Jsme v jeho říši.
Máte dilema.
Buď to vezmete za mě, nebo nekonečné množství mých já zahájí další válku.
A já nakonec skončím zase tady.
Reinkarnace, broučci.
Sylvie, dost.
Ty chceš trůn.
Brzy nashle.
Ať je to výhra, či ne, tok času se volně větví.
A my ho musíme chránit. A lépe než Ten, jenž zůstal.
- Hrajem si na bohy. - Jak zní plán?
Vložte multiplikátor, odpalte a zpátky.
Odvahu.
Větve odumírají. Všechno se rozpadá.
Potřebuji se vrátit před moment, kdy zkolaboval usměrňovač.
Musíte zkrotit ten časový skluz.
Vložte multiplikátor, odpalte ho a zpátky. Jasné?
- Jasné. - Dobře.
Tak jo.
Odvahu.
Zlomte vaz.
Odvahu.
Jsem zpět.
- V pohodě? - Jo.
Musíme ho tam dostat.
Můžeme.
- Kolik času má? - Moc ne.
Při takové radiaci to není jisté. Je to horší, než když jsem tam byl já.
Zvládne to.
Odvahu.
Jdu na to.
- Tak jo. Jedem. - Do toho!
PRO TOK ČASU. VŽDYCKY.
Co se stalo?
Je pryč.
Je po všem.
Co budem dělat?
Temporální radiace byla moc silná.
Kde se stala chyba?
Já nevím. Já to nebyl. Přísahám.
- OB. - On umřel?
Co jsme udělali špatně?
To je otázka.
Byli jsme pomalí.
Znovu. Rychleji.
Dobře. Není čas na hádku.
- Pojďte za mnou. - Zlomte vaz.
Takže. Dovnitř. Do skafandru.
Jak se vrata otevřou, přejděte co nejrychleji lávku.
Vložte multiplikátor, odpalte ho a zpátky. Jasné?
- Jasné. - To jsem chtěl říct.
Hoďte sebou. Tentokrát rychleji.
- Odvahu. - Můžeme?
„Tentokrát?“
- Dobře. Není čas na hádku. - Zlomte vaz.
Takže.
Dovnitř. Do skafandru. Poklusem po lávce.
Vložit multiplikátor, stisknout zelené tlačítko, odpálit a zpátky.
Hoďte sebou. Tentokrát rychleji.
„Tentokrát?“
- Co se stalo? - Je pryč.
- Znovu. Ne rychleji, dříve. - Je po všem.
Slečno Ravonno, co se stalo v mé dílně...
Minutko, vím, že teď trucuješ a že máš vztek.
Ale pomoz nám dokončit multiplikátor výkonu. A rychle.
Času není nazbyt.
Ztrácel jsem čas, a teď se mi to vymstilo.
Multiplikátor nepokládat.
Znovu.
Ach jo!
Znovu.
Dělej.
Znovu.
Seznámení. Ouroborosi, tohle je Victor Timely.
Victore Timely, tohle je Ouroboros. A víte co?
Příručku TVA jste napsali spolu. Úžasné, že?
- Loki, co tak vyvádíš? - OB...
Victor Timely?
Ouroboros.
- Hej. - Moc mě těší.
Zde je model usměrňovače, který OB vyrobil.
Vážení, Victore, ten model není hotový.
Je jen jednou natřený.
OB, je zcela dokonalý.
Poslouchejte. Timely si vezme skafandr a vyrazí k usměrňovači.
Počkat. Proč já?
Nabídl jste se. Už dřív. I pak.
Kdyby se něco stalo. Víte nejlíp, jak multiplikátor funguje.
- Ano. - Dává to smysl.
Vezmete si tento skafandr.
Mobiusi, máš štěstí.
Vypadá jako Mobius, ale je to Victor Timely.
To jsem já?
Victore, jakmile se vrata otevřou,
vezmete to poklusem po lávce.
Bude to námaha,
- nebude to snadné. - Nebude to snadné.
Spousta temporální radiace.
- Všichni chápou? - Jo.
Victor vloží multiplikátor do odpalovače, otočí,
stiskne zelené tlačítko, tím jej odpálí a zadokuje v usměrňovači.
A tím se navýší kapacita a zpracuje to větvení.
- Ale ten multiplikátor nemáme. - Ale máme.
- Timely má tohle. - Co to je?
- Prototyp. - Ano.
Rozšíří temporální vstupy a zvrátí poločas rozpadu.
Tato věc, multiplikátor výkonu,
prstence usměrňovače zvětší.
- Loki... - Vrať to panu profesorovi.
Mockrát děkuji. Věř mi.
Ale přizpůsobit můj multiplikátor bude trvat...
Jak dlouho?
Těžko říct. Zatím nevím, jak funguje.
Co to je?
OB, jak dlouho by mi trvalo naučit se vše, co víte
o mechanice, fyzice a technice?
Kolik toho už víte?
Řekněme, že ne moc, ale učím se rychle a jsem bůh.
- Začneme od základů. - Od základů.
Na tohle nemáme čas. Radši to nechte na nás.
OB, já to chápu.
Ale kdybych to musel znát,
jako kdybych to vážně musel znát,
jak dlouho by to trvalo?
- Dekády. - Staletí.
O NĚKOLIK STOLETÍ POZDĚJI
Loki, nezpochybňuji vaše překvapivé znalosti,
ale možná by to měl OB nejdříve otestovat.
Testování je klíčem k vědeckotechnologickému pokroku.
Není třeba. Timely, pojďte sem.
Oskenujeme vaši temporální auru.
- Vypadá smrtonosně. - Je to...
- Ale je to bezpečné. Sledujte. - Loki!
Přístup odepřen.
Teď vy. Brýle, prosím.
- Díky. - Děkuji.
- Můžeme? - Ano.
A dovnitř.
Vítejte, Vy, jenž jste zůstal.
- Už mohu ven? - Přežil jste to.
Vaše brýle.
Je to horší, než jsem čekal.
Musíme sebou hodit. Kdo tam půjde?
Jde on. Jo, vy. Dobrovolně.
Takže. Dovnitř. Do skafandru.
Jak se vrata otevřou, přejděte co nejrychleji lávku.
Vložit multiplikátor, zelené tlačítko,
- odpálit a zpátky. - Jasné.
Mimochodem,
přelepte si páskou pravý palec, levé koleno a průzor.
Jinak vás temporální radiace popálí.
- A nesmíte zakopnout. - Palec, koleno, průzor.
- Ještě něco. - Ano?
Ať se děje, co chce, nepokládejte multiplikátor na lávku,
nebo se skutálí. Ano?
Odvahu.
Casey, potřebujeme navýšit napětí a zvrátit poločas rozpadu.
- Co iontový rozpojovač? - Ten je v pohodě.
- Napojíme ho přímo na primární zdroj. - Nepřehřeje se?
Ne. Díky komunikaci s Timelyho adaptivním výpočetním systémem.
Ta vylepšení navýší kapacitu usměrňovače,
aby zvládl veškeré větvení.
Teď jsou ty prstence malé.
Ale pak budou větší. Do toho.
OB, dejte si bacha.
- Nebo přijdete o práci. - Nebo přijdete o práci.
Tak. Jdu po vás, OB. Hlídejte si záda.
Casey, odneste multiplikátor Timelymu.
- Ale rychle. - Dobře.
- Co to sakra předvádíš? - Věř mi.
- Ne. - Vím, co dělám.
- Ne! - Sleduj.
- Casey, nezapomeňte mu zajistit helmu. - Jo.
- Zajistit helmu. - Díky.
- Pan Timely může. - Já vím.
Přístup odepřen. Zadejte heslo. Heslo přijato.
- Jdem na to. - Jo!
Moment. Zdá se mi to trochu narychlo.
Jen zdá. Věřte mi. Nezastavujte se, nebo umřete.
Vpřed.
Jdu na to.
Přejděte co nejrychleji po lávce
a vložte multiplikátor do odpalovače.
To je ono, krok za krokem.
Odvahu. Jste odvážný hrdina.
Jde vám to výborně. Fantasticky.
Pokračujte.
Hezky krok za krokem.
Než se nadějete, budete na konci lávky.
Výborně.
Dokázal to.
Ještě ne.
Victore, co jsem vám říkal?
Nesmíte multiplikátor položit na lávku, jinak se skutálí.
Proboha, no jo!
Tak. Dobře. Teď ho vložte do odpalovače.
Do toho.
- Je tam. - Ano. Teď poslouchejte.
Stisknout zelené tlačítko.
Ne.
Stiskněte ho.
Bude trochu lepit.
Stisknout zelené tlačítko!
Jo!
A teď se vraťte. Rychle.
Zpátky.
- Zpátky? - Ano. Pojďte.
Funguje to. Tentokrát to vyjde.
Pojďte, Victore. Vraťte se.
Pojďte.
Pojďte. Jo!
Jo!
To bylo k nevíře!
- Dokázal to! - Jo!
Jak to udělal?
Mazec.
Vyšlo to.
Jdu zkontrolovat přístroje.
Konečně.
Už se integruje.
Usměrňovač spřádá větvení. Stabilizuje se.
- Povedlo se, čaroději? - Dokázal jste to!
- Dokázal jste to. - Povedlo se to?
Ano, povedlo. Integrace probíhá.
- Vážně? - Funguje to. Podívejte se.
Vyšlo to.
Dokázal jste to. Dokázal!
- Všechno bude v pořádku. - Vyšlo to.
- Počkat.
Co je?
Měření jsou mimo.
Jak „mimo“?
Já nevím. Prostě mimo.
Nemožné.
Jak mohou být mimo? Jak...
Usměrňovač je znovu přetížen.
Jak může být znovu přetížen?
Ne.
To není možné.
Navýšili jsme výkon.
Multiplikátor zabral.
Ano, navýšil výkon, ale těch větví je příliš.
Musíme odtud zmizet.
Počkat.
Tok času se rozvětvuje
a expanduje nekonečně rychle.
Já to nechápu.
Je to problém škálování.
To měl řešit multiplikátor.
Usměrňovač nikdy nezpracuje mnohovesmír, co se rozpíná nekonečně rychle.
Protože nekonečnem nelze škálovat.
Je to jako pokoušet se dělit nulou.
Je to nemožné.
Takže je úplně jedno, na kolik navýšíme výkon.
Nikdy to nebude dost.
Dost. Nikdy to nebude dost.
- Usměrňovač nakonec selže. - Selže.
A nové časové větve budou stále...
Takže ve chvíli, kdy se tok času začal větvit,
bylo dané, že se tohle stane.
Je mi líto.
Sylvie, dost! Dost!
Dost.
Prožil jsem, co prožíváš.
Cítil jsem, co cítíš.
Tohle nechceš.
Co se děje?
Máš pravdu. Nemělas mi důvěřovat.
Mně nelze důvěřovat.
Ale teď mi věřit musíš.
Nemůžeš ho zabít.
Nesmí k tomu dojít. Jinak je konec.
Já vím, že to zní divně. Ale vím to. Já to viděl.
- Ustup mi z cesty. - Neustoupím.
Ty akorát toužíš po trůnu.
Já o žádný trůn zájem nemám.
Sylvie, dost.
Chceš-li mě zastavit, musíš mě zabít.
Skoro.
Brzy nashle.
Sylvie, dost!
Chceš-li mě zastavit, musíš mě zabít.
Brzy nashle.
To jste nečekali, že?
Jsi jen člověk.
Maso a krev. Snad nejste zklamaní.
Vyslechni mě.
Ne.
Chceš-li mě zastavit, musíš mě zabít.
Brzy nashle.
Chceš-li mě zastavit, musíš mě zabít.
- Chceš-li mě zastavit... - Musím tě zabít. Chápu.
Proč se ji nesnažíš zastavit? Braň se! Dělej něco!
Kolikáté už jedeš kolo?
- Cos udělal? - Ale jdi.
Neříkej, že ses ještě nenaučil pauznout
čas.
Čekal bych, že už to budeš umět.
Neboj, Casanovo. Je v pořádku.
Ale trochu nám tu zaclání. Takže co se jí...
Takže
tohle není poprvé, co se takhle bavíme, že ne?
- Jaks to poznal? - Vím o tvým časovým skluzu.
Kdo si myslíš, že tě jím obdařil?
Máš nějaký tip? Nebo tušení?
Ten, jenž zůstal.
Trefa!
Pokoutně jsi klouzal časem.
A myslel sis, žes oblafnul systém.
Že mi to natřeš. A najednou...
Tady jsem.
Hochu, vážně sis myslel, že tu budu dřepět a čekat na smrt?
A tím to zhasne? Konec?
Spi sladce? Finito?
Ne. Říkám ne.
Reinkarnace, broučku.
„Umíráme s umírajícími.
Rodíme se s mrtvými.“
Dobře. Je toho na tebe moc.
Chápu. Takže, co kdyby sis to prošel ještě tak tisíckrát?
Zorientoval se?
A pak mi dal prostě vědět?
Až budeš zralej na tuhle konverzaci.
Ano?
A proč myslíš,
že tohle je poprvé, co vedeme tuhle konverzaci?
Bravo. Jsi můj favorit.
Když jste tu byli dva, tys byl favorit.
Prima.
Zdá se, že ses zorientoval.
Pověz, jak se má Victor Timely?
- Ovšem že víš o svém Variantovi. - Ne. Nic neříkej.
Jde o usměrňovač času. Máte nějakou potíž.
- Se škálováním. - To ti řekl?
Victor řekl, že jde o škálování?
Ne, žádný problém není.
Zlikvidovalo to TVA.
Usměrňovač je jen pojistka.
Je-li těmi větvemi přetížen,
tak vymaže ty, které se neměly zrodit.
Všechno, kromě svatého toku času.
A zničení TVA je jen vedlejší škoda.
O nic nejde. Jde zbudovat znovu.
- Jen jsem ztrácel čas. - Jak možná víš, nebo nevíš,
moji Varianti jsou už všude.
My je najdem.
- Je jich spousta. - Nepolevím.
- To je jedno. - To mě nezastaví.
Já vím.
Ale výsledek téhle rovnice zůstává,
zůstává stejný.
Prohraješ.
Já vím.
S tím se smiř.
Změním tu rovnici.
Zničím usměrňovač.
Ale usměrňovač brání brutální válce,
kterou by nic nepřežilo, Loki. Ani svatý tok času.
Fajn, tak jinak.
Každou klidnou chvíli,
kterou jsi kdy prožil,
jsi zažil jen proto, že jsem tu.
Sám.
Na konci času.
Držím stráž.
Já to chápu.
Ale chceš zničit usměrňovač.
Jak myslíš, že skončí tví přátelé?
Já činím těžká rozhodnutí, proto sedím na trůně.
Všechny chráním.
Nechápeš, že to, co tu nabízím,
je milost?
Pro mě, nebo pro sebe?
Ne.
Najdu jiný způsob.
Jak chceš.
Tak zas a zas a pořád dokola.
Tak ukaž.
Udělej to.
Znič usměrňovač, způsob válku, ve které všichni zahyneme.
Nebo ji zabij
a chraň se mnou to, co jde.
Co byste dělal?
- Dokončil bych započaté. - Což jest?
- Usedl na trůn. - Chcete být král?
Nechci jím být, já se králem narodil.
Já vím, ale čemu byste vládl?
Dobrá, tak mi řekněte, vy aspirante na krále...
- Mobiusi, dost. - Sotva jsme začali.
- Musíme to dojet. - Ne.
Vím, o co jde.
O co jde?
Chceš vědět, co dělá Lokiho Lokim.
Ano.
Chceš vědět, proč dělám, co dělám.
Proč jsem tak tvárný?
Jo.
Chceš si dělat poznámky.
Pak zmáčkneš tamhleto tlačítko.
Pustíš mi scény z mého života.
Že je všechno dané. Minulost, přítomnost, budoucnost.
Břímě velkého poslání.
Že jen marním čas.
Zdá se, že nám někdo čmajznul scénář.
- Jak to děláte? - Mobiusi, potřebuji pomoc.
Jsem jedno ucho.
Jak vybíráte, kdo přežije a kdo umře?
My ne. My zařezáváme, nevybíráme. To Správci času
- to vybírají. - Správci času.
Správci řídí tok času.
A jsou zaměstnáni vytyčením jeho konce z nekonečných možností.
- Přesně. - Dogma znám.
Ale jste to vy, kdo to dělá.
Jen proto, aby správně plynul čas.
- To má být útěcha? - Žádná útěcha.
Útěchu v TVA nehledejte.
Chcete slyšet historku? Jednu bych měl.
Dva lovci byli vysláni na misi kamsi k Černému moři,
aby našli Varianta, jenž měl být zodpovědný za 5 000 mrtvých.
5 000 skonů, jež se neměly na toku času stát.
Dorazili na místo, ale objevil se háček.
Ten Variant byl osmiletý kluk.
A zdál se zcela neškodný.
Koupal se v moři se svým bratrem, skákal z mola.
A jeden z těch lovců, který nikdy předtím nezaváhal
a každého hned zařízl, ten den selhal.
Zaváhal.
Tok času se rozvětvil, objevili se další Varianti.
Jeho parťačka musela toho kluka zaříznout.
Ale už bylo pozdě.
Pár lovců zemřelo.
Jen proto, že jeden lovec
ztratil na moment nadhled.
Nikdy nesmíte ztratit nadhled.
Velké poslání je spíš přítěž než radost.
Ale věřte, že je lepší se mu nevyhýbat,
i když se vám ta přítěž příčí.
A jak s ním mám žít?
Lízejte si rány.
Co se stalo s tou parťačkou?
Co zařízla toho kluka, když tys to nezvládl?
Ta dopadla dost dobře.
Stala se z ní soudkyně.
To jenom díky ní jste tady, a ne na popel.
Renslayerová.
Ona vždy věděla, co udělat, i když to bylo obtížné.
A tím obtížné myslím nemožné.
Útěcha tu není.
Jen břímě na bedrech.
Díky, Mobiusi.
Čeká nás smrt?
My...
Není kam utéct.
Co se děje?
Jsme mimo čas.
Jak to?
Konečně jsem zkrotil svůj časový skluz.
Vrátil jsem se.
Myslel jsem, že opravím usměrňovač.
Je to jen pojistka.
Byl navržen k ochraně svatého toku času, nic víc.
Ovšem. Jak jinak.
Došly mi nápady, Sylvie.
Zkusil jsem všechno.
Vesmír přežije jen a pouze...
Jen když nezabiju Toho, jenž zůstal.
Takže ty musíš zabít mě.
Jestli čekáš na mé požehnání, nedám ti ho.
Co mám dělat?
Buď svatý tok času, nebo nic.
Jen chránit svatý tok času nestačí, Loki.
I na něm je to samá smrt, samé ničení
a bezpráví.
Opravdu chceš být bůh, který všem sebere svobodnou vůli,
jen aby je ochránil?
A k čemu je svobodná vůle, když všichni umřou?
A proč nám chceš vzít možnost se aspoň snažit?
Kdo jsi, abys nám bral možnost se za sebe bít?
Měníš jednu noční můru za jinou.
Já vyrostla v apokalypsách, Loki.
Zažila jsem jich dost a vím,
že občas neuškodí něco zničit.
Když...
Když máš naději, že to něco nahradíš
něčím lepším.
Vítejte, Vy, jenž jste zůstal.
Loki.
Hej.
Loki? Co to děláš?
- Otevři. - Loki.
Už vím, co chci.
Teď už vím, jakým bohem musím být.
Pro tebe.
Pro nás všechny.
- Ne! - Loki!
Musím za ním dovnitř.
Větve odumírají.
Dává nám šanci.
POTOM.
SPOLEČNÝ RŮST
UDRŽITELNÁ BUDOUCNOST
Váš tým odvádí skvělou práci.
Řekněte, kdybyste něco potřeboval.
Jak to jde tady?
Dobrý den. Já jsem Minutka.
Jak víme, že se nás...
- Nepokusí zabít. - Jo.
To jste mě moc neuklidnil, OB.
- Jdete do generálního štábu? - Jo.
Vyřiďte, že dorazím za moment.
Mám lepší návrh. Podržím vám místo.
A co vy? Jak je?
Mám tu složku o Variantách Toho, jenž zůstal.
- Už vědí, že existujeme? - Ne.
Myslím, že jeden z nich způsobil poprask ve světě 616,
ale zpacifikovali ho. Takže prozatím dobrý.
Co víc si můžeme přát?
- Jdete na štáb? - Uvidíme se tam.
TVA – SLOŽKA DLE POŽADAVKŮ
Casey říkal, že to nechá sundat.
Jako pomník je to dobré.
Těm, kteří si nepamatují minulost, je souzeno, však víte...
Až se na štábu...
Když už ten štáb zmiňujete...
Odcházíte.
Myslíte, že TVA bude chybět unavený, vyhořelý starý analytik
s dobrým srdcem?
Myslím, že pár lidem chybět bude.
Chci konečně vidět, co jsme celou tu dobu...
Co bylo nutno chránit.
Kdybyste to tu chtěl jednou vést,
vraťte se.
Dík.
Už na vás čekají.
Máte strach?
Jo, mám.
PRO TOK ČASU. VŽDYCKY
OFICIÁLNÍ PŘÍRUČKA TVA DRUHÉ VYDÁNÍ
Jde do útoku, nikdo ho už nezastaví.
Jsme na stejný straně! Pomoc!
Blázni řídí blázinec.
Tak jo, mír.
Večeře, pojďme se uklidnit.
Šupejte. Dvojka mamlasů.
Ten dvorek by chtěl uklidit.
Ne. Je v pohodě.
Bože, ten barák je výstavní.
Co oči nevidí, srdce nebolí.
Je zvláštní, že tady není Loki, že?
Je.
Zase někdy nashle.
Kam máš namířeno?
A ty?
Já tady ještě chviličku postojím.
A budu marnit čas.
PODLE KOMIKSŮ MARVEL
MARVEL STUDIOS UVÁDÍ
České titulky Vojtěch Kostiha