Veliký sever
Mocná Kathleen JSEM V OUKLEJI
JSEM NA TEBE PRDY! NOTÁŘ – HRA!
Nikdy nevím, jestli vlevo vidličku, nebo lžíci.
Když se to nenaučím teď,
co budu dělat, až mě někde v Evropě korunují princeznou?
Nech popravit pár lidí a bude jim fuk, jak dáváš příbor.
Na prostírání tu naštěstí máme experta.
Nezapojíš se, lonemooský králi pohárů, Hame Tobine?
Takže jinak?
Promiň, Vlku, mám zrovna krizi.
Šílím kvůli debilnímu úkolu z volitelného předmětu veřejný projev.
Dělá 50 % konečné známky a je známý...
Jako Dušemor.
Teď jsi můj, Hame.
Podle Měsíčkova démonického projevu asi chápete,
že mám přednést řeč před jeho třídou.
To ne. Patnáctku ne.
To jsou známí výtržníci.
Jeremy Nickelbottom prý loni po své přednášce tam změnil školu.
Od kohos to slyšel?
Kdo o tom nemluvil?
Dělají takový bordel, že to většina lidí ani nedokončí.
Nás má pan Golovkin, který za nedokončení rád nechá propadnout.
Je to prý životní potěšení.
A téma taky nepomáhá.
Je to „Aljaška: Páni!“
Snadné. Na Aljašce je spousta „páni!“.
Na který z mnoha divů se zaměříš?
Přečtu vám, co zatím mám.
„Aljaška má ze všech států Ameriky nejdelší pobřeží. Měří 106 000 kilometrů.
- Páni.“ - Ach, Hame.
Naše třída tě sní zaživa
a já osobně ti budu pečlivě obírat kostičky.
Je to tvůj bratr.
V místnosti číslo 15 rodina neexistuje.
Co když mi to sníží známku na dvě minus?
Kulař Tobin. Musím utéct do Seattlu. A to nejsem Frasier.
Ani Niles.
Klid, kámo.
Potřebuješ jen víc aljašských témat.
Kdybych měla řečnit já, což nemám,
protože jsem zvolila design šperků, vrazila bych do toho rajc.
Také bych dokázal utkat pár barvitých aljašských příběhů.
Taky mám jednu historku, která vás nadzvedne.
Hlupáčci!
Žádná z vašich historek mě na tuty neohromí.
Co udělat soutěž?
Každý řekne svou a Měsíček vybere tu nejlepší.
A tu použiju pro svou prezentaci.
Zachránit si život není plagiarismus.
Jsem pro! A vy jste vyřízení jako velurové tepláky a nekonečné šály.
A kdo zaváhá, nežere.
Pardon. Jen škádlím. Nemyslím to osobně.
Zatímco já budu při vašich historkách naprosto osobní.
Kdo začíná?
Uřvaná náctka, mumlal v kostkách, či dáma vystrojená jak Barneyho ségra?
Začíná se hecovat.
Vždy připraven, netřeba se chystat.
Já začnu.
Povím vám skutečný příběh o tom, jak Bob Ross,
jeden z nejoblíbenější amerických malířů, nalezl na Aljašce inspiraci.
Prima téma, Judy.
Desítky z oblíbených malířů šílí.
No... to... je to napínavější, protože...
Ve skutečnosti Bob Ross sloužil u vojenského letectva.
Máš rád letadla, ne?
A účastnil se výcviku bojových pilotů.
Je to opravdu vzrušující až filmové, dalo by se říct.
Vidíme Boba-Judy „Mavericka“ Rosse pilotovat super bojový tryskáč.
Páni. Hame Hocku, sleduj ty krásný mraky.
Jsme sice uprostřed výcviku a jde o život,
ale já je prostě musím namalovat.
Bobe-Judy „Mavericku“ Rossi, měl bys pilotovat.
Promiň, víš, že mi říkají „Maverick“, protože lítám netradičně.
Bobe-Judy „Mavericku“ Rossi, přestaň malovat!
- Letíme proti hoře! - Jejda.
Snad je Ham Hock v pohodě.
Ham Hock je mrtvý.
Tento týden osmý navigátor zabitý tvým malováním.
Co na to říct. Jsem samorost.
Měl bych ti dát zaracha.
Ale protože jsou všichni mrtví a máš super koženou bundu,
pošlu tě do nejelitnější letecké akademie Snow Gun.
Boba-Judy poslali do Snow Gunu na Aljašce
a kvůli zápletce jede i náčelník Bejkson.
A tak Bob-Judy vyrazil na sever.
Už při přistání ví, že si Snow Gun a Aljašku zamiluje...
Protože hrajou chlapáckej volejbal.
Parta chlápků do půl těla a sranda,
plácání po zadku a zpomalený „Jo!“.
Pravidla? Nikdo nezná a všem je to jedno.
- Vlku. - Co?
- Všichni jsme na tu scénu čekali. - Nekaz mi příběh.
Jo, chce si ho zkazit sama.
Prosím tě. Potřebuju to mít dobré.
Taky že bude,
protože na Snow Gunu je nejlepší nádherná aljašká scenérie.
Bob-Judy hned věděl, že musí všechno malovat a lítat a zabíjet piloty.
Musím to všechno malovat a lítat a zabíjet piloty.
A vtom potká své nové nepřátele, Icevlka a Včelance.
Známe tvou pověst, Mavericku.
Jsi v letadle nebezpečný.
Už tvůj táta byl hazardér.
Při invazi zemřely stovky mužů, protože si nad Normandií sochařil.
A tvůj prapraděda spadl ve válce v roce 1812 z koně,
protože si vystřihoval z papíru.
Víte o naší rodině dost.
Víme, že maluješ líp, než lítáš.
A i když se zrovna nesnášíme,
v budoucnu si získáme vzájemný respekt.
Už se těším.
Konečně jsem našel někoho, kdo s tebou chce letět.
Volací znak: Husa.
A už nahoře žádné malování.
Nechci pohřbívat dalšího muže, i když je to husa.
Zpropadená aljašská scenérie.
Namaluju aspoň stromeček.
Katapultuj se, Huso!
Bob-Judy se katapultoval včas.
Ale Husa na to nemohl přijít...
HUSA
...protože byl husa.
Ne!
Naštěstí si vzpomněl, že umí létat.
Ale pak ho nasál motor.
Můj obraz!
A Husa!
Doufám, že se ti to líbí, protože už se to tříbí.
Jediný, co se tříbí, je, že plácáš nesmysly, kotě.
Řekl jsi své sestře „kotě“?
Energie, tati. Nezpochybňuj to.
No tak. Potřebuju něco dobrýho.
Zítra mě bude cupovat na kusy parta batolat.
A budeme šermovat tvými údy za křiku tvé stále ještě živé hlavy.
Prča. Bob-Judy je zdrcený,
že ztratil/zabil nejlepšího a jediného přítele, Husu.
Husova žena a děti jsou také smutní, ale o ně nejde.
Jde o pohodového hrdinu, který svůj smutek vyjíždí na motorce.
Pak se však něco stane.
Sakra, nepřítel.
Vypusťte tryskáče!
Co to sakra znamená?
Do prčic, Mave. Ta letadla musí hned nahoru.
Fakt? Nemůžou aspoň nejdřív uschnout?
VČELANEC
Icevlk a Včelanec bojují s nepřítelem a říkají bojové hlášky...
- Zapni. Nabíjej. - Rozumím.
Letadlová loď.
MIG v závěsu na nás nereaguje.
ICEVLK
Jako by nás neviděl.
A v tom si uvědomili, že je Bob-Judy malováním udělal...
Neviditelní. Kruci, Mave. Dokázals to.
Pak si náčelník Bejkson všimne...
Zapadá slunce.
Barvy nebe se dechberoucím způsobem proměňují.
Ale Bejkson má nápad.
Icevlku, Včelanče, dejte plnej knedlík proti budově.
Bezva. Jak chceš.
Zvedni to!
A protože Aljaška nutila Boba-Judy pořád říkat „Páni!“,
vyhráli američtí hrdinové nad nejasnými, ale určitě zlými nepřáteli.
Už si tě, Mavericku, vážím.
Na Mavericka.
Bob-Judy otevře šampáňo a zabije mámu husu.
- Ježiš, Judy. - Co je? Chcete vzrušení.
Tak jo. Líbilo, Měsíčku?
Bezva, že to skončilo.
Neboj, Hame.
Mám řeč o něčem, nad čím užasne každý.
O vlajkách.
Vaše nadšené vzdechy jsou oprávněné.
Povím vám pravdivý příběh o tom,
jak současnou vlajku Aljašky navrhl
čtrnáctiletý chlapec jménem Benny Benson,
pravý aljašský hrdina zhruba vašeho věku.
Budu vyprávět na základě pořádně akčního filmu,
který je původně o matematice a školnících.
Mladá Benny Quinnsonová...
Panebože.
Měníš kluka, co navrhl aljašskou vlajku, v Měsíčkovu lásku Quinn
ve smutné snaze vyhrát?
Quinn není žádná moje láska.
To je pomluva. Ale poslouchám.
Benny Quinnsonová dělala školnici
na Aljašské vlajkové univerzitě, přední instituci pro tvorbu vlajek.
A hele, Mary Moppins.
Vytři to, nulo.
Jsi jen čtrnáctiletá ničema, co neví nic o vlajkách
a nikdy ani vědět nebude.
Ale Benny Quinnsonová měla tajemství, o němž studenti nevěděli.
Byla na vlajky geniální.
? + ? = VLAJKA
Spatřovala nádhernou spletitost vlajek, kterou jiní neviděli.
Ale nechávala si to pro sebe,
protože její přátelé byli milí, ale hrozně hloupí.
A nedělali nic jiného, než že hráli chlapácký volejbal.
Parta kluků do půl těla, co v noci vniká na univerzitu,
a klimatizace nefunguje, takže se celí lesknou.
Jaká to má pravidla?
Nikdo je nezná a nikomu to nevadí.
- Vlku! - No jo.
Benny a její kamarádi se vlastně jen poflakovali v baru u nich v městečku.
Ahoj, šmudlo VčelBene.
Já jsem taky šmudla, ze který se klube génius,
ale na šmudlovský kořeny nezapomenu.
Jako nejlepší stejně stará kámoška, dáš si drink?
Jasně, mám za sebou smutnou věc s vlajkou, kterou se snažím potlačit.
Nechápu. Jsi ve vlajkách o tolik lepší
než kdokoli ve škole, ale děláš tam školníka.
Nic jinýho neumím.
Táta byl školník a jeho táta taky.
A jeho táta byl mop.
Vždycky když k tobě přijdu, doufám, že už tam nebudeš.
To je dost hnusný.
Ne, je to od srdce, jsi moc chytrá.
Hledají někoho, kdo by navrhl novou vlajku pro Aljašku.
Jestli nejde o zametání, nechci o tom slyšet.
Už s vlajkama nechci nic mít, protože mám za sebou tu smutnou věc.
Páni.
- Ty teda umíš namočit podlahu. - Děkuju.
Ale víš, co umíš ještě líp? Vlajky.
Vyřešilas neřešitelnou rovnici, kterou jsem nechal na tabuli.
Mohla bys být příští Flannery McPrapor, po které pojmenovali prapory.
Vlajky nejsou kusy hadru třepotající se jako blázni ve větru.
Dávají nám identitu.
A ty můžeš vytvořit takovou, jakou náš stát potřebuje.
Nemůžu.
Protože máš za sebou smutnou věc s vlajkou?
Přesně proto.
Pak tě musím poslat k terapeutovi, který to s tebou nikdy nevzdá.
DR. NEMŮŽEŠZATO TERAPEUT
Jsem dr. Nemůžešzato. Pomůžu ti s tou vlajkou v tvé minulosti.
A ukážu ti realitu.
Nech mě hádat. Vlajka ti zabila poníka Peprminta.
Ano, to se stalo.
Jen jsem milovanému Peprmintovi chtěla ukázat největší vlajku světa.
Taky miloval vlajky, ale kdo ne?
Ale když jsem poodstoupila, abych ho s vlajkou vyfotila, byla příliš těžká.
Připlácla ho a zabila.
K pohřbení mi zbyl jen ocas.
Přísahala jsem, že už nechci mít s vlajkami nic společného,
tak jsem koupila zoo a pracovala na své amnesii,
zatímco mě honili mezinárodní zabijáci a chtěli mě zabít.
Tady máš smlouvu k zoo.
Ne. To jsou dva úplně jiné filmy s Damonem.
- Opravdu? - Jo.
Dobře. Takže potom...
Vím, že jsi smutná, že Peprminta zaplácla vlajka,
ale musím ti říct realitu.
Jsi na vlajky geniální.
Nemůžeš před tím utíkat.
Ale můžu.
Nikdy to s tebou nevzdám.
Ale tohle sezení mi zaplatíš, i když zbývá ještě 44 minut.
A tak Benny utekla.
Utíkala, i když věděla, že má zastavit.
Jako ty máš zastavit tu svou hubu.
Měsíčku!
Když nesnášíš vedro, nelez do krematoria.
Dělej, tati. Potřebuju zázrak.
Vydrž, Hame.
Dr. Nemůžešzato to s Benny nevzdává, protože nechce.
Zdravím, doktore.
Myslíš na vlajky, dítě?
- Pořád. - Benny.
Nemůžeš za to, co se stalo Peprmintovi.
- Můžu. - Nemůžeš.
Tak jsem se na to nikdy nedívala.
- Nemůžu za to. - Jsi zdravá.
Můžu ti teď říct, jak mi umřela žena?
- Ne, děkuju. - Já si tě vyslechl, ale dobře.
Víš, vlajka toho může s málem tolik říct.
Vlajka naší Aljašky zůstane prázdná a němá,
dokud někdo nepřijde na to, čím ji naplnit.
Pryč kvůli VLAJCE
Tak nejlepší kámoška odešla bez rozloučení,
a to je dost blbej pocit.
A ačkoli bylo Benny teprve čtrnáct,
vytvořila vlajku, která byla jako Aljaška.
Krásná prostotou.
Mrcha jedna.
Za tohle může a je to paráda.
Nádhera vlajek.
Otče, jediné, co mě na vlajkách zajímá,
je, abys naši stáhnul na půl žerdi,
protože máš pohřeb na spadnutí, staříku.
Vidíš, jak mluvím s tátou, Hame? Otcem, kterého si vážím?
Teď si představ dvacet takových, co už se těší na svačinu.
Jsem ztracený.
Třeba mě vezme Jeff Bezos do vesmíru jako toho Holanďana.
Drž se, Hame, já tátu i sestru přejedu.
- Výhrůžky nech mně. - Pardon.
Ještě než nastartuju a vjedu ti přímo do mozku,
chci se tě na něco zeptat.
Nesnášíš zeleninu?
Zeleninu vskutku nesnáším.
Tak si představ svět tady na Aljašce,
kde je zelenina jedinou potravou.
A představ si člověka,
obyčejného instalatéra jménem Steve Henson,
který udělá něco neobyčejného.
Přijde na vynález, který překoná čas a potěší miliony.
Ano, vynalezl rančerský dresink.
Povím vám, jak to udělal, a bude to mít spád.
Nedává to sice úplně smysl, jako Matrix, ale je to naprosto originální.
Smiřte se s tím.
Jsme v dystopické budoucnosti.
A v té dystopické budoucnosti nacházíme na Aljašce instalatéra
jménem Včelkeo Henson.
Pověz ty mi, Včil, konec té historky by už nebyl?
Sotva jsem začala.
A jmenuje se „Včelkeo“ jako Neo.
Ne že by to nějak stálo na Matrixu.
Jsi už moje jediná naděje.
Zapřísahám tě, ber to vážně.
A já tě zapřísahám, abys toho nechala, dokud jsi nezačala.
Držte zobáky, ať to můžu rozbalit.
Jak jsem říkala, byla tam jen zelenina, takže se jedlo jen to.
Každý den, celý den.
Až jednoho pochmurného rána jde Včelkeo do lednice a...
Probuď se, Včelkeo.
Vždyť bdím.
To je jedno, jdu ven.
U lednice se otevřely dveře a vyšel záhadný frajer.
Guy Morfieri.
Ahoj, Včelkeo.
Svět, ve kterém žiješ, je lež.
Taky docházejí ředkvičky.
Jak ses dostal sem a dovnitř?
Není čas vysvětlovat a ani by to nedávalo smysl, ale poslyš.
Svět kolem tebe je ve skutečnosti imaginární.
Všechno? I záchod?
Záchod zvlášť.
Ale existuje i reálný svět.
S pravými záchody?
Přestaň mlít o záchodech.
Musíš se soustředit.
Skutečný svět jsou lidé ve slizkých kapslích.
Je to dost hnusný, ale aspoň pravý.
A jsou tam záchody?
- Přísahám... - Pardon.
Musíme všechny v kapslích probudit a osvobodit.
Vybral jsem si tě jako pomocníka. Chápeš?
- Ne. - Bezva.
A to hlavní: zelenina nemusí být nechutná.
Všem nám lžou.
A proto si musíš vybrat.
Sněz tuhle kapustičku a zůstaň ve svém světě.
Nebo si dej stroužek česneku a vše se navždy změní
a budeš v nebezpečí.
Kapustičku, prosím!
Ne. Vem si to druhý.
Normálně česnek od muže, který mi vyleze z lednice, nejím,
ale jsi okouzlující a tvé vlasy mě rozesmívají.
Tak jdeme na to.
Co zatím říkáš, Měsíčku?
Líbilo se mi to s hnusnou zeleninou.
Ale nesnáším, jak pořád mluvíš.
To ne! Mluvení je na prezentaci to hlavní.
Zřejmě jsem pořád ve hře.
Můj příběh s vlajkou taky nebyl špatný.
Podle mě to byl válečný zločin. Brambory jako erteple.
Když jsme u brambor.
Když si Včelkeo dal česnek,
vstoupil s Guyem Morfierim do prázdného, bílého prostoru,
aby trénovali záchranu světa od nechutné zeleniny...
Chlapáckým volejbalem!
Chlápci v kožených trenkách, co roztáčí na prstu květák!
- Vlku! - Promiň, machře přes Matrix.
Takže Včelkeo a Guy Morfieri cvičí karate a gymnastiku.
Není jasné, jak tím dostat lidi z kapslí, ale působí to super cool.
Kruci, je to sice super, ale nefunguje to.
- Co budeme dělat? - Už vím.
Zajdeme za bláznivkou, co mluví v hádankách a nic nevysvětlí.
Bezva.
Jako Judákulum ti říkám, že můžeš být Vyvoleným, Včelkeo.
Ale musíš uvěřit, že jsi Vyvoleným.
Tak jsem Vyvoleným, nebo...
Skoro určitě ano, ale často se mýlím.
Dursta z Nevyjasněných zločinů jsem měla za nevinného. Chápete?
A pak se něco stane. Dejte mi chvíli.
Nepamatuješ si ten film, co?
- Jaký film? - Matrix.
To nesouvisí.
Jen si vymýšlím super příběh...
Počkejte, už vím.
Zrovna jsem si vzpomněl, že ti mám do mozku nahrát instrukce.
Jen se rychle mrknu do slizkýho světa.
Bezva trik se lžící.
Tak jo. Pardon.
Něco jsem ti nahrál do mozku ve slizkým světě.
MAJONÉZA – PAŽITKA – ČESNEK
Recept na nějakou omáčku.
A taky jsem nahrál playlist, kterému říkám „Tomu Guy říká muzika“
a který mě přenese do emočního Kořenova, když jsem v pytli.
Hodně Spin Doctors.
Co kdybychom teda vyrazili udělat do slizkýho světa omáčku,
na kterou mám nahraný recept,
a dáme ji do slizkých kapslí, ať vyhraju tuhle soutěž.
Počkej. Jakou soutěž?
Není čas vysvětlovat. Jdeme.
Ale snaží se je zastavit agent Bejk Smith,
protože chce, aby lidi zůstali ve slizkých kapslích.
Zelenina nemá být chutná.
Nechutná vám suchá brokolice, dejte si vlhkou.
- Namočenou ve vodě? - Ano!
O čem to mluvíš?
Vlhkou zeleninu nikdo nechce.
Včelkeo, nakopej mu zadek.
A pak bojovali.
Včelkeo silou mysli vyvolá ingredience, nechá je létat kolem
a ve vzduchu vše smíchá do velké koule plovoucí omáčky.
Agent Bejk Smith po něm začne střílet mrkvové kulky.
Ale on je zastaví silou chutí.
Aljaška. Páni!
Dokonalá kombinace podmáslí, majonézy,
vajec a patentované směsi bylinek a koření.
Vynalezl jsem tady v tom prima státě úžasnou omáčku.
Nazvu ji oslí omáčka.
Zažaluju tě do zapomění.
No tak rančerský dresink.
Pak mu vyšle mrkev s rančerským dresinkem do pusy
a chuť je příliš lahodná.
Ne! Je to moc lahodné!
Dokázals to, Včelkeo!
Ano. A celé to dává smysl, ne?
Naprosto. Jdeme ochutit kapsle.
RANČERSKÝ DRESINK
Všichni jsou osvobozeni.
A v dalším díle udělají mejdan v jeskyni.
To je pravý příběh o tom, jak na Aljašce vznikla nejlepší omáčka všech dob.
Pravý vynálezce se jmenoval Steven Henson a já jeho i jeho krásnou mysl uctívám.
Případ uzavřen! Výhra!
Vyhrála, Měsíčku? Nebo Judy? Nebo táta?
Čí historka mi zajistí, abych se nepočůral před tvou třídou?
Promiň, ale nemůžu si vybrat.
Musím vyhlásit remízu mezi třemi nejhoršími historkami všech dob.
Ale moje byla o hnusné zelenině!
Byla o salátu!
Který bych nejedl ani s polevou.
To ne.
Co mám dělat?
Je mi líto, Hame, ale uspořádej si věci,
protože zítra zemřeš.
Tak dobře.
Zrovna mi došlo, že lasagne jsou v troubě o hodinu a půl déle a hoří.
Tak je pojďme uhasit a zajdeme na pizzu.
Už se strašně těší na svačinu-nu-nu.
Tomu Guy říká muzika...
Nejedl bych to ani s polevou.
Už vím, co mám dělat.
Dnes vám budu vyprávět o aljašském pobřeží.
Fúj!
Sbohem, bratře.
Jako je na těchto dortících.
Každý jich dostane šest!
Šest dortíků, které můžete jíst během mé řeči.
To je konečně řeč.
Ty parchante.
Přišels na to.
Opravdu dáváš každému z mých žáků šest dortíků?
Jo. Za chvíli to bude váš problém.
Ale teď mají plné pusy, nemohou mluvit.
Takže, „Aljaška: Páni!“
Náš báječný stát má nejdelší pobřeží ze všech.
Když přijde na prostírání,
- je tu jeden, co se vyzná. - Ham.
Ví, kam nůž na salát dát,
- je to štramák, pohárů král. - Král.
V talířích nemá konkurenci,
- Ví, jakou sklenku k jakému vínu. - Tuhle.
Prostě mu zavolej
- a budeš mít stůl špígl nígl. - Nígl.
- Je to Ham. - Ham.
Lonemooský král pohárů.
- Je to Ham. - Ham.
Usaď se a sleduj jeho fígl.
- Je to Ham. - Ham.
Ten kluk je k nevíře.
Prostírá líp než svícen z Krásky a zvířete.
Překlad titulků: Jiří Zbořil