Veliký sever
Mocná Kathleen TO JSEM JÁ, MAKRELA
Mám proti lásce prdy NOTÁŘ – HRA!
DESCO
Nová příchuť. „Čokoládovo-sýrovo-rumová.“
Ber to, kočko.
A když je řeč o rumu, bratranec Dan se pro jednou vyprsil
a prý nám koupí láhev vína na holčičí víkend.
To se teda vyprsil.
Co ještě chybí k nejlepšímu holčičímu víkendu?
Určitě teda ne balík Mraženého zdraví pro farmáře.
Takže toč doprava.
Mělas možnost se zeptat mámy, jestli nás odveze, Amelie?
Měla, ale nevyužila.
Nechci, aby nás na holčičí výlet vezla máma.
Nemá to šťávu.
Slíbilas, že stihneš udělat řidičák, abychom mohly jet za sebou.
Jo, jo. Můžu jet s jednou z vás.
Víš, že pitomé aljašské zákony zakazují mladistvým vozit mladistvé.
Každá musíme jet ve vlastním a budeme mít vysílačky.
Jako bychom jely jednou obří károu
s hromadou pedálů, osmnácti okny a třemi drsnými mrchami.
Máme tě rády, Judy, ale bez řidičáku
jsi z holčičího výletu do Kenai vyloučena bez odvolání.
Víte, že věřím, že dokážu cokoli.
Mám to na spoustě podložek k myši.
Ale řidička jsem mizerná.
Ty ten řidičák dokážeš udělat.
Taky jsem dělala test dvakrát.
Udělej to, nebo nejedeš, Prdelko.
Potřebujeme 48 muffinů s čokoládou?
To sakra jo. Do toho jdu.
Jo. Máme na první holčičí výlet vyrazit už za pár dní.
Ale já strašně špatně řídím a nemám řidičák.
Holčičí víkend v Kenai se blíží? Paráda.
Nelezte ale do motelu U Snílka Jima. Spala jsem tam na prvním turné
a kukátka na dveřích mají obráceně.
Nejedeme do hotelu, ale pod stan.
Sice na zahradu Kiminy tety, ale slíbila, že nás nebude pozorovat.
A vezeme si tajně víno
a budeme poslouchat hudbu se sprostými texty
a asi si vyměňovat těla.
Chci říct, že to není víkend, kam tě hodí rodiče.
Když nebudu řídit, Amelia s Kimou mě nevezmou,
ale já se do té doby řídit nenaučím, protože to nejde.
Jsem břídil, nula, propadák, vrták, mimino. Jsem úplně blbá.
Co stopovat?
Stopovat? To je nebezpečné.
Špatná rozhodnutí nosí dobré historky. V mém případě dobré písně.
Jako třeba „Líbat kobru v zoo“.
Alanis, to mi na výlet s partou JAK vůbec nepomáhá.
Vy si říkáte parta JAK?
Tak to teda ne. To zakazuju.
Co je? J-A-K. Judy, Amelia, Kima.
Parta JAK.
- Zní to jak porno. - Sama zníš jak porno.
Ty jsi teda ostrá.
Ano, protože mě řízení hrozně štve.
Tolikrát jsem už dělala autoškolu. Zabila jsem čtyři lidi.
- Cože? - Během simulace.
Ale počítačová společnost říkala, že to není možné.
A na silnici to taky nebyla moc sranda.
Stoč to!
- Co znamená „stočto“? - Proboha, Judy!
A ve městě na mě jen tak nezapomenou.
A znovu u Delmera.
Ahoj, Delmere.
Řízení je jediná věc, v níž jsem si super nejistá.
Co prdy na veřejnosti?
To už jsem dávno vzdala.
Pamatuju si přesně kdy.
Dala jsem si ve Stodole dvě ostrá burrita
a pár lidí, co u toho byli, přísahá, že ten prd měl tvář.
Věřím, že řidičák uděláš, Judy.
Fajn. Moc díky. Ale to taky nepomáhá, protože to nedokážu.
Nedokážu. Takže jdi do prdele, Alanis!
Jen chci najít hru, kterou jsme dlouho nehráli.
Tohle jsem ještě neviděl.
Zní to jako krabice se stovkou hříček.
- Ty vogo. Puzzle. - Ty jo.
To bude pecka. Tolik dílků stejné barvy.
A na krabici žádný obrázek, který by napověděl.
Takhle mě naposledy nadchlo, když jsme hráli piškvorky jen s křížky.
- Řekni výzva. - Výzva.
Ty jo. Vystihls to.
Neuhodnete, co jsme našli.
Mou ztracenou plechovku Klučičí pomády?
Mou ztracenou plechovku Pánské pomády?
- Ne. - Neznámý puzzle.
- Teda! - Bude mejdan.
Ne, puzzle už ne.
Ano, další puzzle.
Jste posedlí. Ne že bych puzzle nesnášela.
Jen je mám o tolik míň ráda, že to tak vypadá.
Už jsme ti říkali, že jsme jednou sestavili 7 000 dílků zvaných
„Oslepující zasněžená krajina“ se zavázanýma očima?
Psali o tom v novinách.
Jo, to jste mi ukazovali mockrát.
Všichni se o nás báli, ale my každý puzzle vždy dokončíme.
Fajn, ale jestli trváte na skládání, můžu hodně pít, abych něco cítila?
Ano, to se doporučuje. Nalij mi taky.
Blbá Alanis. Myslí si, jaká je skvělá, protože má platinové desky.
A že je jedna z největších žijících legend.
„Nauč se řídit, Judy.“ Bla bla bla.
Je tam někdo?
Haló?
Prča. Ráda křičím.
Co děláš tady dole? Ani jsem nevěděla, že to umíš.
Jsem tvoje imaginární přítelkyně. Pravidla neurčuju.
- Aha. Umíš se ještě zmenšit? - To řekni ty mně.
Osobně mám za to, že tato má alternativní podoba znamená,
že v hloubi duše chceš, abych tě otravovala
s řízením a řidičákem, protože chceš na ten výlet.
To teda chci.
Když já něco chci, říkám to nahlas, aby to slyšelo hodně lidí.
Většinou v písničce. Takhle:
Chci sedadlo do uličky. Děkuju.
- Teď ty. - Ne.
Řekni to.
Naučím se řídit. Udělám řidičák.
- Hlasitěji. - Udělám řidičák.
Jdi to říct rodině. Potřebuješ svědky.
Ale nejdřív koukni na tohle.
Hele, neukazuj mi zadek.
Modrá, modrá, béžová.
Přemýšlím, co je hlavně béžové, modré a žluté?
Tričko a kalhoty z IKEA.
Mimoň, co jí chleba.
- Proč z toho dělat puzzle? - Proč dělat puzzle z čehokoli?
To je fakt.
Tak jo. Chci vám něco říct!
Že už neovládáš sílu svého hlasu?
Ne! Že se tentokrát doopravdy naučím řídit!
Udělám řidičák a pojedu s kamarádkami do Kenai!
Podle zákona každá ve svém autě!
Když takhle ječím, nemůžu vycouvat.
Vím, že můj poslední pokus učit tě selhal,
a máme teď problém nechat se pojistit,
ale dovolíš mi tě učit ještě jednou?
- Ano! - Výborně. Začneme za úsvitu.
Tak jo! Pardon, nemůžu přestat křičet!
Tak fajn. Jedeme.
No dobře, ale co tobinovských deset bodů?
Jasně.
Zrcátka jedna až tři, jo. Plyn, jo. Ztišit rádio, jo.
Pásy zapnuté. Sedadlo nastavené. Ruční brzda zatažená.
Oříšky, sušenky, káva, voda,
takže nebudeme v pokušení u pumpy, kde mají nehorázné ceny.
Takže můžeme vyrazit. Co nastartovat?
Vlastně mě napadlo, tati, že ten seznam, a nechci tě ranit,
ale mám pocit, že není dostatečný.
Raněný jsem, ale otevřený zpětné vazbě.
Nezkontrolovali jsme tlak v pneumatikách, hladinu oleje či pevnost nárazníků.
Tak vystoupíme a uděláme to?
O HODINU POZDĚJI
Dole to vypadá dobře. Naskočíme?
Tati, na YouTube jsou neuvěřitelná historická videa z autoškoly.
Měli bychom se na ně podívat, co když na silnici potkáme staré auto?
Ano. Nebo starého řidiče.
Ano, pro řidičku,
která si jede do obchodu pro maso
nebo veze Timmyho do nedělní školy,
může být ruční signalizace nejlepším přítelem.
Ale ne. Co to je? Myslela jsem, že učíš Judy řídit.
Ano. Měla jen pár změn v mém bezpečnostním seznamu...
Zdržuje, aby nemusela za volant, Bejku.
To tedy ne. Je to lhářka. Lže!
Víš co? Přebírám učení. Za hodinu začíná Včelčina autoškola.
Tak jo. Super.
To zní dobře. Bezva...
Utíká. Sundejte ji.
- Sejmi ji, Bejku. - Jdu na to.
Tak hele, řízení tě má bavit.
Dává ti nezávislost, dostaneš se, kam chceš.
Třeba kde mají hranolky.
Proto jsem ti postavila cvičný průjezd fastfoodem.
A jedeme. Pomaloučku, polehoučku.
Jako se mluví na Vlka, když vidí pavouka.
U DOMÁCÍ SEKANÉ OBJEDNÁVKY
- No vidíš. Dokázalas to. - Fakt že jo.
Vítejte U Domácí sekané.
Čím dnes posekám?
Dám si sekačku se sýrem a nechutný hranolky.
Dobře. Popojeďte si pro to k dalšímu okénku.
Fajn. Pomaloučku, polehoučku.
Co sakra děláš, Judy? Zpomal! Nepanikař.
VÝDEJ
- Podělala jsem to. - Co se stalo?
Takhle řídím.
Radši půjdu dovnitř a pomůžu vám skládat puzzle.
Jo. Při tom spíš nikoho nezabiješ.
Tahle béžová část mi připomíná sochu.
Asi jsem objevil stopy neoklasicismu.
Může to být žena?
To pozná jen žena.
To nevyznělo dobře, ale myslel jsem to tak.
Je to žena. A zřejmě nahá.
No jo. To tedy je.
Začíná to být trochu zábavnější.
Nenecháme toho?
Měsíček ještě neviděl nepřístupný film.
Viděl jsem stovky nepřístupných filmů.
Včera jsme se spolu dívali na Čtvrtiče 2: Samé čtvrtky.
Navíc toho nemůžeme nechat.
Mám ti připomínat, jak dokončíme každý puzzle?
Hele, každý se někdy v životě setká s nahou ženou.
Ne nutně osobně, na internetu nevyhnutelně. O nic nejde.
Důležité je, aby ji nikdo nehaněl.
BSH. Buď svá, holka.
- Alanis? - Ahoj, Jude.
Promiň, jestli ruším.
Dělám si pořádek v klíčenkách.
Mám tolik Garfieldů, že je třídím podle výrazu.
Zatím mám „Lásku k lasagnům“ a „Pitomá pondělí“.
Ale na tebe si vždy čas udělám. Co se děje?
Včelka mi postavila cvičný drive-in fastfood,
aby mě naučila řídit, a já málem zabila dva bratry.
Ještě máš jednoho, tak dobrý.
Byl to průšvih, Alanis.
Třeba se jen těžko učíš od někoho z rodiny.
Moc velký tlak.
Máma mě chtěla naučit plést a já ze stresu snědla všechna klubíčka.
Těbůh.
Nemohl by tě učit někdo mimo rodinu?
To vlastně není špatný nápad.
Zítra vyrazím do města a nabídnu se.
Asi to nepodávej takhle, ale dobrý.
Tak jo, pojď za volant.
Já si ukradnu zpátky svůj fax.
Připrav se na to šlápnout.
- Ne! - Neboj.
Neboj, na Tobyho si zvykneš.
Teď pusť brzdu a nastartuj.
Fajn, dalas mu přednost. A teď...
Dalas jí přednost. Mohla bys...
Teď ty, Judy!
Teda promiň. Co kdybys jela?
Fajn. A jedeme.
Kam jdeš? Judy!
Toby!
Judy!
Když se teď puzzle trochu vykresluje,
toto příhodné dělítko oddělí nezávadnou zónu od nahé.
Tady v přístupné části se objevuje tvář.
A hodně oblohy s podivně barevnými mraky nebo ohňostrojem nebo tak?
Už je pozdě. Co to nechat a začít zase ráno?
Naopak, zůstaneme celou noc vzhůru a projedeme se na blesku.
Do rána tu Rozpadlou Rózu složíme?
Já věděla, že to řekneš.
Dám si další Puzzlepolitan.
Takže s lidmi mimo rodinu to taky nefunguje, jo?
Sakra, Judy, čím to je?
To fakt netuším.
Jsem ze sebe tak otrávená, že bych řvala.
A je to.
Řídit je prostě děsivé.
A v tomhle městě už není, kdo by mi pomohl.
Zkusila jsem všechny.
Všechny ne.
Dělám hm, protože myslím sebe.
- Tebe? - Jo.
Kdo asi posledních 30 let řídí můj autobus na turné?
Alanis, nic ve zlém, ale jsi imaginární. To je nelegální.
Ale no tak. Zákony už nikoho nezajímají.
Hele, je noc.
Vezmeme to polňačkama.
Tak jo.
Některé tam jdou jen silou.
Vždyť se tam nehodí.
Ahoj.
Bubák od rockové hvězdy.
- Kabriolet. Můžeme stáhnout střechu? - Jistě.
Miluju, když mi vítr odfoukne čepici a já si můžu koupit novou.
A je to.
Páni. To je divné.
S tebou po boku jsem mnohem klidnější.
Ráda pomůžu.
Mysli na všechno, co budeš s řidičákem moct.
Jet na výstavu do vzdáleného města.
Jezdit po celé zemi s kapelou a prodávat falafel z kufru auta.
Kolik dopisů můžu poslat z drive-in pošty.
To teda. Supr čupr.
Měsíčku, tys s tou hlavou teda hnul.
Děkuju. A tady to je.
A teď tam dám oko a vy všichni vzdychnete...
Ne!
Měsíčku! Co je?
Proboha!
Ne!
Dobrý bože!
Co se pro všechno na světě děje?
Ta nahotina je naše matka!
To je fakt dobrý. Ještěže jsem zůstala.
Vždy jsem ji chtěl líp poznat, ale ne takhle.
Jdu si pro věci a na chvíli se odstěhuju.
Jen na pár let.
Ta pozice je příliš smyslná pro synovské oči.
- Přestaňte ječet. - Nepřestaneme!
Budeme ječet už pořád!
Už je to přikryté.
Můžete se vrátit.
Jak se u všech všudy máma dokázala dostat na puzzle?
Tohle se podle mě neprodává v obchodech.
Určitě nechala udělat puzzle z fotky jako dárek.
Nejspíš ho chtěla dát milenci, Marcusovi.
Ale pak se mu rozhodla dát něco jiného.
Sex.
Promiň, tati.
Pojďte to dát pryč a už o tom nebudeme mluvit.
Jako že nedokončíme puzzle?
Octli jsme se na rozcestí.
Můžeme to uklidit zpátky do krabice.
Nebo se tím můžeme prokousat
a dokončit pornografické puzzle matky rodu.
Nijak jsme si neužili, jak moc jsme teď z mámy viděli.
Ale víc se bojím toho, aby ta fotka mámy nerozhodila tebe.
- Víš? - Vím, synu.
V minulosti jsem její nepřítomnost nenesl moc dobře.
Nejhorší bylo, když jsem začal jíst vlasy z kartáče, co tu zapomněla.
Ještě chvíli a volám tísňovku.
Ale dělám, že už je to za mnou.
A dokončit tento úkol je důležitější
než ničivé trosky, které po sobě láska mého života nechala,
když opustila mne a své čtyři děti.
Tak tedy dobrá, otče.
- Skládejme dál. - Nebojte.
Až to složíme, natáhneme jí přes celé tělo tlustý svetr.
Když jsem se teď uklidnil,
je celkem super vidět dveře, jimiž jsem vstoupil na Zemi.
Moje dveře jsou ta jizva na břiše.
Dokončete hlavu, děti, já zapracuju na těle.
Dost dobře ho znám.
Dovol, abych jako první řekl: „Ne, děkuji.“
Jo. Chápu.
Znáš mě, Jude.
Četla jsem imaginární článek, kde psali, že máš s puberťáky mluvit v autě,
protože jsou cvoci a nechtějí se dívat do očí.
Já se dívám lidem do očí.
I když jsou tupozrací, stejně se dívám.
Zahledím se do nich a zašeptám: „Beru tě.“
Dobré vědět.
Ale neměly bychom vyřešit, proč tak špatně řídíš?
Co tě na řízení tak děsí?
Já se vlastně nebojím. Jen jsem moc nadšená.
Až mě to nadšení dostane. A začnu dělat kraviny.
- Jak to myslíš? - Je to...
Je to jako...
Tak jo. Zpíváme.
Jako bych mohla řídit a zajet si do nákupáku,
na molo nebo do zoo, do zahulenýho pajzlu na kořalku.
To poslední mě zajímá. Ráda hraju kostky.
Co když mě furt něco pohání? Když člověk roste, je to normální.
Ale třeba jsem v hloubi jako máma.
Zmizela a už nikdy nebyla s náma.
Za volantem mám pocit, že můžu jet pořád dál, a někdy se mi chce.
OPOUŠTÍTE LONE MOOSE
Ale co když nikdy neodjedeš?
Máš možná mámu za prokletí...
RESTAURACE PAŘÍŽ HOSPODA LONDÝN
...ale co když ti zabrání v cestě a zůstaneš napořád ve městě?
To by bylo horší.
NEWYORSKÝ PAJZL, KDE POTKÁŠ SEXY CHLAPA,
CO SE BLBĚ ZACHOVÁ, ALE NA CHVÍLI STOJÍ ZA TO
Věřím ti, Judy, že najdeš cestu kudy.
Musíš vidět Tokio.
A Zemi Clevů.
Ahoj, Clevelande.
Co kdybych se nikdy neodpíchla?
To by mi tu vyschla mícha.
Bylo by to horší, chápu,
stará baba bez chlapů.
Řvala bych na děcka, co choděj mi na jablka.
Pojedeš do Kenai s partou JAK.
To jméno mě pořád štve.
A jednou pak na školu a budeš mít svůj život.
Ale občas se vrátíš.
Hele, máš cvičenýho hada. Hustý.
Jednou možná fakt pojedu pryč,
ale rodinu neopustím, to není můj styl.
Musím ještě vidět pravý svět,
i kdyby táta...
Judy.
Táta.
- Koukej na cestu. - Táta!
A je to. Poslední dílek.
Krk mé nahé mámy.
Dovolíte, abych se podíval na celek bez dělítka?
Panebože.
Co je, tati? Neříkej, že zase dílek chybí.
Vzpomínáš, jak Měsíček ve třech letech snědl poslední dílek Gorbačevova znaménka?
Ne, máme všechno, synu.
Jen mě napadlo, že to byl asi dárek pro mě.
Ten snímek jsem fotil já.
Nevěděla jsem, že jsi úchyl, Bejku. Respekt.
Bylo to před mnoha lety.
Byli jsme v noci u akvária v Útesu Smrti.
RYBATORIUM
Vaše máma měla slabost pro medúzy.
Trvala na tom, že se tam vloupáme a vyfotíme před jejich akváriem.
Netušil jsem, že se svlékne, ale znáte mámu,
když si něco vezme do hlavy.
Jako že nás opustí.
Byla odhodlaná to udělat a udělala to.
Říkal jsem mámě, že z té fotky chci puzzle.
Asi to udělala a pak zapomněla, protože byla ožralá a měla pletky.
To se dá pochopit.
Tu noc do akvárka vlezla a dostala spoustu žahanců.
Ale vlastně jednou udělala něco pozorného, a to je od ní hezké.
Ona celá bylo jedno puzzle.
Ahoj, Jude. Voláš z patra?
Zase se ti zdál sonet? Mám přinést psací potřeby?
Počkat, cože? Není ti nic?
Aha.
Pošli souřadnice. Hned tam jsem.
Judy je v pořádku, ale řídila sama a nabourala.
Jedu pro ni.
Jsem tak ráda, že je v pohodě.
Já taky.
Takže budeme skládat jiné puzzle?
- Jasně. - Jdu si pro alkohol.
A já jdu pro 500 dílků štěňat zlatého retrívra na poli.
- Určitě ti nic není? - Jsem v pohodě.
Polila jsem se kombuchou a zase nabourala Včelce auto.
Ale ona je celkem zvyklá...
Musím říct, že mě překvapuje, že ses sama dostala až sem.
Nenechalas nikoho, aby tě učil řídit, říkala jsi, že to nesnášíš,
a teď si jezdíš sama?
Jsem rád, že jsi v pořádku, ale nerozumím tomu.
Dnes večer jsem konečně většinou řídila sama.
A hodně jsem přemýšlela
a přišla jsem na to, že mě řízení dost baví.
Možná až moc, protože je to první krok k odchodu.
Víš, vidět svět.
A část mě se podvědomě bojí,
že ve mně někde spí máma.
Třeba jsem taky taková kráva, co odjede a už se nevrátí.
- To bys neudělala. - Jasně že ne.
Ale budeš se zlobit, když se rozhodnu odejít
na vysokou do Chicaga nebo tak?
Teď je to Chicago?
Aspoň blíž než Praha.
Něco ti vyjasním, Judy.
Zaprvé nechci, abys někdy opustila Lone Moose.
Zadruhé se naštvu, když to neuděláš.
Tak jo, tati.
A teď odtáhneme domů Včelčino auto.
Je zrovna pěkně piclá, což je správný čas, aby ho viděla.
Dopravní oddělení
Mám se usmívat, nebo tvářit vážně?
Dělat: „Tohle je auto“, nebo se tvářit tajemně...
ALJAŠSKÝ ŘIDIČSKÝ PRŮKAZ
Zaměř & foť
- Tady je. Nalakovaný, stačí zavěsit. - Děkuju.
Nevěděla jsem, že jsi na akvarijní erotiku.
Nejsem. Teda jsem.
Chci říct, že to byl dárek.
Přidala jsem další dárek.
Moje maličkost v průhledném trikotu dvacet na pětadvacet
se stojící Sammy, přidrzlou mořskou vydrou.
Díky moc vám oběma, tobě i kamarádovi Samuelovi.
Sem s nahotinou, na níž vzpomínky blednou, a sem s tou, co třeba jednou.
Parta JAK ještě ani nevyjela z Lone Moose, a já už se bavím jako o život.
Myslíte, že bychom se měly přejmenovat?
- Co? - Parta JAK je bezva jméno.
Zní to jako porno.
Parta JAK!
Jsme parta JAK,
ustoupíme si jen tak.
Nejsvůdnější holky v Lone Moose
se zářnými koníčky. Sbíráme pera.
Pera.
Školní výlet, to byl úlet, každý nás má v puse,
- jak blily jsme v autobuse. - Blily jsme v buse.
Když se připozdí, správně, bejby,
koukáme na seriál Pýcha a předsudek v adaptaci Andrewa Daviese.
Jsme parta JAK.
Ustoupíme si jen tak.
Překlad titulků: Jiří Zbořil