Marele Nord
Măreața Kathleen PEȘTELE VORBEȘTE
PÂRȚURI ȘI PUTORI LA NOTAR - JOCUL!
- O nouă aromă Oreo, „Cioco-brânză-rom”! - Ia-le, fată!
Și apropo de rom, vărul meu Dane e mișto de data asta
și ne ia o sticlă de vin pentru weekendul fetelor.
Foarte mișto!
Ce ne mai trebuie pentru cel mai mișto weekend?
Pentru mine răspunsul nu e „produse congelate”.
Să facem dreapta!
Ai avut ocazia s-o întrebi pe mama ta dacă ne poate duce, Amelia?
Da, dar n-am întrebat-o.
Nu vreau să ne ducă ea în weekendul fetelor. Stricăm atmosfera!
Ai zis că-ți iei permisul până-n weekend, ca să mergem în coloană.
Aș putea să merg cu una dintre voi.
Știi că legile idioate din Alaska zic că adolescenții nu pot merge împreună.
Conducem fiecare mașina ei, dar ne punem pe difuzor.
Ca și cum am fi în aceeași mașină,
cu multe pedale, 18 geamuri și trei gagici tari.
Scuze că te iau tare, dar ia-ți carnetul,
altfel ești „dezinvitată” din excursia fetelor la Kenai.
Știți că mă cred capabilă de orice.
Am o tonă de suporturi de mouse în sensul ăsta.
Dar la șofat nu mă pricep!
Judy, poți să-ți iei carnetul.
Eu l-am luat abia a doua oară.
Ia-l sau țeapă, Judy Popou-mic!
- Ne trebuie 48 de brioșe cu ciocolată? - Fără discuție!
În câteva zile plecăm în coloană în prima excursie cu fetele.
Dar eu sunt o șoferiță groaznică și n-am carnet.
Weekendul fetelor la Kenai e așa curând? Cât de tare!
Să nu stați la motelul Jim Frumosu'!
Eu am stat în primul turneu și vizoarele sunt invers.
Nu stăm la hotel, mergem cu cortul!
În curtea mătușii Kimei, dar a zis că nici nu se uită pe geam la noi.
Și aducem vin în secret,
ascultăm muzică cu versuri explicite și poate facem schimb de corpuri.
Nu e un weekend în care te aduc părinții.
Amelia și Kima nu mă iau dacă nu pot să conduc
și n-o să pot, pentru că nu pot să învăț.
Sunt o ratată, un dezastru, o fraieră, un plod idiot! O proastă!
Nu vrei să faci autostopul?
Autostopul? E foarte periculos!
Din alegeri proaste se nasc povești bune. În cazul meu, piese.
Cum e Pupând cobrele la zoo.
Alanis, asta nu mă ajută să merg în weekendul fetelor cu JAK Pak!
Vă spuneți JAK Pak?
Nu! Sub nicio formă! Vă interzic!
Ce? J-A-K. Judy, Amelia, Kima.
JAK. JAK Pak.
- Sună a porno. - Tu suni a porno!
- Văd că ești țâfnoasă foc azi. - Pentru că șofatul mă stresează rău!
Am luat o cârcă de lecții! Am omorât patru oameni.
- Ce? - În simulator.
Dar firma de software a zis că nici nu era posibil!
Și nici pe drum nu mă descurc mai bine.
Virează... Virează!
- Cum adică să virez? - Dumnezeule, Judy!
Și am făcut ceva foarte memorabil în centru.
Și acasă la Delmer.
Bună, Delmer!
Faptul că nu pot să conduc e singurul meu complex.
Și pârțurile în public?
M-am dat bătută de mult. Îmi amintesc când s-a întâmplat.
Mâncasem doi burrito picanți la Burrito Barn
și câțiva dintre cei prezenți au jurat după aia că pârțul avea față.
Eu cred că poți să-ți iei carnetul, Judy.
Bine, mulțumesc mult. Dar nu mă ajută, pentru că nu pot.
Nu pot, pur și simplu! Așa că lasă-mă în pace, Alanis!
Vreau doar să găsesc un joc pe care nu l-am jucat de mult.
Pe ăsta nu l-am mai văzut! Parcă are o sută de joculețe înăuntru.
- Ce tare, un puzzle! - Mișto!
Și pare foarte mișto! Are multe piese de aceeași culoare.
Și n-are poză pe cutie, ca să știm ce reprezintă!
N-am fost așa încântat de când am jucat Connect 4 doar cu roșii!
- Poți să spui „provocare”? - Provocare.
Ce mișto ai spus!
N-o să ghiciți ce am găsit!
- Cutia mea rătăcită de Pomada Băiatului? - Cutia mea de Pomada Bărbatului?
- Nu. - Un puzzle pe care nu-l recunoaștem.
- Da! - Distracție!
- Nu încă un puzzle! - Ba da, încă un puzzle.
Sunteți obsedați! Eu nu urăsc puzzle-urile,
dar îmi plac așa puțin față de voi, că aproape le urăsc.
Ți-am zis că am făcut o dată unul de 7000 de piese,
numit „Viscol orbitor”, legați la ochi?
Ne-au dat la ziar!
Da, mi-ai arătat de multe ori.
Toată lumea își făcea griji pentru noi,
dar nu începem un puzzle fără să-l terminăm.
Bine, dar dacă vreți să-l facem,
pot să beau mult ca să simt ceva?
Da, e recomandat. Pune-mi și mie!
Alanis se crede grozavă pentru că e artistă cu discuri de platină
și una dintre legendele lumii.
„Învață să conduci, Judy!” Bla, bla, bla...
E cineva acolo?
Alo?
Mișto! Îmi place să țip!
Ce cauți aici? Nici nu știam că poți coborî!
Sunt prietena ta imaginară, nu fac eu regulile.
- Bine. Poți să te faci și mai mică? - Tu să-mi spui!
Personal, cred că această prezentare alternativă a mea
înseamnă că în sinea ta vrei să te bat la cap să conduci
și să-ți iei carnetul, pentru că vrei în excursie.
Chiar vreau!
Când vreau să fac ceva, spun tare, să audă multă lume,
de obicei într-un cântec. Așa:
Prefer locul dinspre culoar, mersi!
- Acum zi tu! - Nu.
Spune!
O să învăț să conduc și o să-mi iau carnetul.
- Mai tare! - O să-mi iau carnetul!
- Zi-le alor tăi, îți trebuie martori! - Bine. Întâi fii martoră la asta!
Nu-mi arăta fundul!
Albastru, albastru, bej...
Oare ce e bej, albastru și galben?
Tricoul IKEA și pantalonii IKEA.
Sigur e un minion care mănâncă pâine.
- De ce s-ar face un puzzle cu el? - De ce s-ar face cu orice?
Ce-i drept...
Bună, oameni buni! Am un anunț de făcut!
Că nu-ți mai controlezi volumul vocii?
Nu! Că de data asta chiar o să învăț să conduc!
O să-mi iau carnetul și o să merg la Kenai cu prietenele!
În mașini separate, că așa e legea! Și dacă țip, nu mă pot răzgândi!
Judy, știu că ultima mea încercare a eșuat
și acum e foarte greu să ne facem asigurare auto,
dar îmi permiți să te mai învăț o dată?
- Da! - Bine. Începem în zori.
Bine! Nu mai pot să nu țip!
Bun, hai să mergem!
Cum rămâne cu lista de zece verificări?
Corect!
Oglinzile, de la unu la trei. Benzina. Radioul dat încet.
Centura pusă. Scaunul aranjat. Frâna de mână jos.
Gustări sărate, gustări dulci, cafea și apă,
ca să nu fim tentați la benzinărie, unde prețurile sunt ridicole.
Cred că suntem gata, pornește!
Știi ceva? M-am gândit la lista ta
și nu vreau să te jignesc,
dar... nu cred că e suficient de meticuloasă.
Sunt foarte jignit, dar dispus să aud comentarii.
N-am verificat presiunea din pneuri,
nivelul de ulei sau grosimea barei.
N-ar trebui să coborâm și să vedem?
DUPĂ O ORĂ
Totul arată bine. Urcăm în mașină?
Sunt pe YouTube niște filmulețe vintage incredibile despre șofat
pe care zic să le vedem, în caz că întâlnim un vehicul vintage.
Da. Sau un șofer „vintage”.
Într-adevăr, dragi șoferițe,
fie că mergeți la magazin să luați o friptură
sau îl duceți pe Timmy la orele de religie,
semnalele manuale vă pot fi de mare folos.
Ce înseamnă asta? N-o înveți pe Judy să conducă?
Ba o învăț. A avut niște amendamente la lista mea...
Trage de timp ca să nu conducă, Beef!
Nu-i adevărat! Mincinoasa! Minte!
Știi ce, Judy? Preiau eu conducerea. Școala Honeybee începe într-o oră.
Da. Bine. Mișto!
Sună grozav. Sună perf...
Ne scapă, prinde-o!
- Du-te, Beef! - Mă duc.
Bun, Judy. E distractiv să conduci!
Îți permite să fii independentă și să mergi unde vrei. Unde au cartofi.
Am recreat drive-in-ul de la fast-foodul tău favorit.
Să mergem! Ușurel și fără grabă.
Cum vorbesc eu cu Wolf când vede un păianjen.
SLOPPY JOSEPHINE'S COMANDAȚI
- Așa, ai reușit! - Chiar am reușit.
Bun-venit la Sloppy Josephine's! Cu ce vă hrănesc azi?
Vreau un Sloppy cu brânză și Cartofi Nașpa.
Mergeți la următoarea fereastră să luați comanda!
Bun. Ușurel și fără grabă.
Judy, ce naiba? Încetinește! Judy, n-o lua razna!
RIDICĂRI COMENZI
- Scuze! - Da, a fost... Ce s-a întâmplat?
Așa conduc eu.
Ar trebui să intru să vă ajut cu puzzle-ul ăla.
Da, așa nu prea poți omorî pe nimeni.
Partea asta bej pare o statuie, cred.
Mi s-a părut mie că văd o notă de neoclasicism.
O fi o femeie?
Trebuie să fii ca să știi! Sună aiurea, dar vorbesc serios.
E o femeie! O femeie dezbrăcată, cred.
Da, așa e.
Brusc, a devenit mai distractiv!
Să ne oprim? Moon nici n-a văzut filme pentru adulți.
Am văzut sute de filme pentru adulți, Wolf.
Ne-am uitat ieri-seară la Dezmembratorul 2: Doar membrele.
Și nu ne putem opri!
N-am lăsat niciodată un puzzle neterminat.
La un moment dat, toți veți vedea femei goale.
Nu neapărat în persoană, dar inevitabil pe internet. Și nu e mare lucru.
Cel mai important e să nu vă bateți joc.
Fii tu însăți, fată!
- Alanis? - Bună, Jude!
- Scuze dacă te întrerup. - Da, îmi organizam brelocurile.
Am așa multe cu Garfield, că le organizez după expresie.
Până acum am „Ador lasagna” și „Lunea e nașpa”.
Dar pentru tine am mereu timp. Care-i treaba?
Honeybee mi-a făcut un drive-in fals de fast-food
ca să mă învețe să conduc, dar era să-mi omor doi frați.
Mai ai unul, deci nu e mare lucru.
Alanis, a fost un dezastru!
Poate ți-e greu să înveți de la familie. E presiunea prea mare.
Mama a vrut să mă învețe să tricotez. M-am stresat și am mâncat toată lâna.
Aoleu!
N-ai niciun străin care să te poată învăța?
Nu e deloc o idee rea!
Mâine mă duc în oraș și-mi fac reclamă.
Eu zic să nu spui așa. Dar da.
Bun, urcă tu la volan!
Eu mă duc să-mi fur faxul înapoi. Fii gata să-i dai blană!
- Nu! - Nicio grijă, te obișnuiești să facă așa.
Ia piciorul de pe frână și pornește mașina.
Bun, i-ai făcut semn să treacă, acum hai... I-ai făcut și ei semn să treacă...
E rândul tău, Judy!
Adică scuze, te bagi tu?
Gata, să-i dăm bătaie!
Unde te duci? Judy!
Toby!
Judy!
Bun, puzzle-ul a devenit un pic mai explicit
și despărțitorul ăsta va separa zona „nud” de zona „curată”.
Se pare că în zona pentru copii avem o față.
Și mult cer, cu niște nori colorați ciudat.
Sau artificii, poate?
Se face târziu, continuăm mâine-dimineață?
Sau băgăm în forță și o terminăm pe Sally Segmentata până-n zori?
Știam că așa o să zici... Îmi mai fac un puzzle-politan.
Deci nici cu străinii n-ai reușit să înveți?
Judy, ce naiba se întâmplă?
Chiar nu știu. Sunt așa supărată pe mine, că-mi vine să țip!
Poftim, am țipat.
Șofatul e înfricoșător!
Și nu mai e nimeni în văgăuna asta care să mă învețe. Am încercat cu toți.
Nu chiar cu toți.
Mă refeream la mine.
- La tine? - Da.
Cine crezi că-mi conduce autocarul de turneu?
Alanis, nu te supăra, dar ești imaginară. Ar fi ilegal.
Judy, fii serioasă, nimănui nu-i mai pasă de lege.
E noapte! O luăm pe drumuri lăturalnice.
Bine!
- Pe unele chiar trebuie să le împingi! - Iubitule, nu e de acolo!
Bună! Sperietură cu vedetă rock.
- O decapotabilă! Îi lăsăm capota? - Sigur.
Îmi place când îmi ia vântul căciula și trebuie să-mi iau alta.
Pornim!
Ce ciudat! Sunt mult mai calmă cu tine lângă mine, Alanis.
Mă bucur că te ajut. Gândește-te ce-o să poți face cu carnet!
Să mergi departe la o expoziție de artă,
să te ții după o trupă vânzând falafel din portbagaj...
Câte scrisori aș putea trimite de la poșta cu drive-in!
Da! Ești o adevărată rebelă, Jude.
Moon, văd că o scoți la capăt cu capul!
Mulțumesc. Și iat-o!
Și acum o să vă bucurați cu toții, pentru că am terminat ochiul...
Nu!
Aoleu, Moon! Ce e?
Dumnezeule!
Nu!
- Aoleu, Doamne... - Ce Dumnezeu e? Ce se întâmplă?
Honeybee, femeia e mama noastră!
Foarte tare! Acum mă bucur că am stat!
Voiam s-o cunosc mai bine, dar nu așa!
Eu îmi iau lucrurile și mă mut o vreme. Doar câțiva ani!
Poziția aia e prea senzuală pentru ochii unui fiu.
- Gata, nu mai țipați! - Ba țipăm!
Țipăm pe vecie!
Gata, l-am acoperit. Puteți veni înapoi.
Cum Doamne iartă-mă a făcut mama o serie de puzzle-uri?
Nu cred că e un puzzle care se vinde la magazin.
Cred că l-a făcut dintr-o poză, să-l dea cadou.
Sigur voia să i-l dea amantului ei, Marcus.
Dar apoi a hotărât să-i dea altceva.
De pildă, sex. Scuze, tată!
Să-l ascundem undeva și să nu mai vorbim de el!
Să lăsăm un puzzle neterminat?
Oameni buni, suntem la o răscruce.
Pe o parte, punem piesele înapoi în cutie.
Pe de alta, rezistăm până la capăt
și terminăm un puzzle pornografic cu matriarha familiei.
Tată, niciunuia nu ne-a plăcut cât de mult am văzut din mama,
dar cel mai mult mă preocupă că e o poză cu mama
și nu vrem să te întristezi tu.
- Înțelegi? - Știu.
În trecut, n-am suportat prea bine dorul de mama voastră.
Cel mai rău a fost când i-am mâncat părul lăsat pe o perie.
Mai am puțin și sun la 112.
Dar acum mi-a trecut, n-o mai iubesc.
Și e mai importantă treaba dusă până la capăt
decât dezastrul lăsat de dragostea vieții mele
când m-a abandonat cu patru copii.
Bine, tată.
- Vom face puzzle-ul. - Nicio grijă!
După aia putem desena un pulover gros peste tot corpul ei.
Acum, că m-am calmat,
e drăguț să văd poarta pe care am venit pe lume.
Poarta mea e cicatricea aia de pe burta ei.
Copii, voi lucrați la capul mamei voastre și eu îi termin corpul.
Îl cunosc foarte bine.
Tată, te rog să termini.
Bine, am înțeles.
Știi, Judy, un articol imaginar zicea să vorbești cu adolescenții în mașină,
fiindcă nu vor să se uite la tine.
Eu mă uit la oameni, Alanis. Mă uit și când au un ochi leneș!
Mă uit drept la el și apoi șoptesc: „Te accept.”
E bine de știut!
Dar ce zici să ne gândim de ce conduci așa prost?
Ce te sperie la șofat, Judy?
Drept să spun, nu mă sperie. Mă incită prea tare.
Și mă agit din cauza asta. Și fac prostii.
- Cum adică? - Adică...
E cam așa
Aha, bun, cântăm.
Dac-aș putea să conduc M-aș duce la mall chiar acum
În port sau la zoo Sau la un cazinou plin de fum
Ultimul mă interesează. Îmi place la zaruri!
Și dacă nu mă opresc? Se va-ntâmpla când o să cresc
Dacă-s ca mama care a plecat Și-n urmă nu s-a mai uitat?
Când sunt la volan, am sentimentul
că pot să merg mai departe și uneori vreau.
LA REVEDERE!
Și dacă rămâi în oraș?
Crezi că mama ta e-o năpastă
RESTAURANT PARIZIAN PUB LONDONEZ
Dac-o lași să te țină pe loc Și nu pleci deloc
E o treabă mai proastă
BOMBĂ DIN NEW YORK UNDE CUNOȘTI UN TIP TARE
CARE TE TRATEAZĂ NASOL, DAR MERITĂ O VREME
Judy, îți spun serios Ai mult potențial
Trebuie să vezi Tokio Clevelandul nu-i banal
Salutare, Cleveland!
Da, dacă n-aș pleca niciodată?
Aș fi de-a dreptul devastată
Văd că ar fi o soartă mult mai rea
Aș deveni o babă acrită De toți părăsită
Țipând la plozii care fură mere Din grădina mea
O să mergi cu JAK Pak la Kenai
Tot nu-mi place numele.
Și într-o zi vei pleca la facultate, să-ți trăiești viața.
Și din când în când o să vii înapoi
Și uite, ai un șarpe dresat. Tare!
Într-o zi, probabil că voi pleca
Și nu-mi voi abandona familia
Dar trebuie să văd cum e lumea
Chiar dacă tata...
Judy!
Dacă tata
- Judy, ochii la drum! - Tata!
Și iat-o, ultima piesă!
Gâtul mamei mele dezbrăcate.
Îmi dați o clipă s-o văd fără despărțitor?
Aoleu, Doamne!
Ce e? Nu-mi spune că lipsește o piesă! Mai știi când Moon avea trei ani
și a mâncat ultima piesă din pata lui Gorbaciov?
Nu, sunt toate piesele.
Dar cred că ăsta era un cadou pentru mine.
- Eu am făcut poza. - Nu știam că ești pervers, Beef! Respect!
A fost demult... Era târziu și eram la acvariul din Stânca Morții.
ACVARI-TORIU
Mamei tale i-au plăcut mereu meduzele
și a insistat să intrăm pe șest și să facem o poză în fața acvariului lor.
Nu știam că vrea să se dezbrace, dar știți cum e când își pune ceva în cap.
Cum ar fi să ne părăsească. Era hotărâtă s-o facă. Și a făcut-o!
Îmi amintesc că i-am spus să-mi facă un puzzle din poza aia.
Probabil l-a făcut și după aia a uitat,
pentru că era beată mereu și umbla cu alții.
E de înțeles.
Am plecat după ce s-a băgat în acvariu
și au înțepat-o meduzele.
Dar a făcut ceva frumos pentru mine o dată și asta mă bucură.
Era un puzzle în toate privințele.
Bună, Jude! Suni de sus?
Iar ai visat un sonet? Să-ți aduc pergamentele?
Stai așa, ce? Ești teafără?
Trimite-mi locația, vin acum!
Judy e bine, dar a condus singură și a făcut accident.
Mă duc s-o iau.
- Mă bucur că e teafără! - Și eu.
Mai facem un puzzle?
- Absolut. - Mai aduc alcool.
Eu aduc puzzle-ul de 500 de piese cu pui de retriever auriu pe câmp.
- Judy, sigur ești bine? - Da, sigur.
Mi-am vărsat kombucha în poală și i-am bușit iar mașina lui Honeybee.
Dar e învățată deja, așa că...
Jude, sincer, mă mir că ai plecat singură.
Nu voiai să te învețe nimeni să conduci pentru că ai zis că nu-ți place
și acum te găsesc singură cu mașina?
Mă bucur că ești bine, dar nu înțeleg ce se întâmplă.
Păi, am reușit să conduc singură în seara asta, în mare.
M-am gândit mult și mi-am dat seama că șofatul mi se pare incitant.
Poate prea incitant, pentru că e primul pas spre plecare.
Știi... în lumea largă.
Și cred că în subconștient sunt îngrijorată
că o parte din mama zace în mine.
Poate că și eu sunt o ticăloasă care o să plece și n-o să se mai întoarcă.
- Tu n-ai face așa ceva. - Sigur că nu.
Dar te superi pe mine dacă decid să plec la facultate la Chicago sau așa ceva?
Acum vrei la Chicago? Măcar e mai aproape decât Praga.
Judy, să-ți explic foarte clar două lucruri.
Unu, nu vreau să pleci niciodată din Elanul Singuratic.
Și doi, m-aș supăra rău dacă nu pleci.
- Bine, tată. - Hai să ducem acasă mașina lui Honeybee!
E abțiguită bine, deci e un moment propice ca s-o vadă.
Permise și înmatriculări
Să zâmbesc sau să stau serioasă? Să prezint mașina sau să par misterioasă...
PERMIS DE CONDUCERE Judy Tobin
Articole foto
Poftim puzzle-ul laminat.
Mulțumesc.
Nu știam că-ți plac pozele sexy cu acvarii.
Nu-mi plac. Adică... îmi plac.
Voiam să spun că a fost un cadou.
Îți dau și eu un cadou.
O poză de 20 x 25 cm cu subsemnata într-un body transparent
lângă un panou cu Sammy, Vidra Șmecheră.
Vă mulțumesc mult ție și prietenului tău Samuel.
Aici o punem pe cea care s-a dus... Și-aici, pe cea cu care încă n-am ajuns.
JAK Pak nici n-a ieșit din Elanul Singuratic
și deja mă distrez de minune!
Credeți că ar trebui să schimbăm numele grupului?
- Ce? - Nu, JAK Pak e numele perfect!
Sună a porno.
- JAK Pak! - JAK Pak!
Noi suntem JAK Pak JAK Pak
Hai să facem un pas
Suntem gașca cea mai tare Când ne-adunăm
Avem hobby-uri geniale Pixuri colecționăm
Pixuri
Isprava noastră din excursie E pe buzele tuturor
- În autobuz am reușit să vomităm - Să vomităm
Seara târziu ne uităm, uite-așa
La Mândrie și prejudecată Adaptat de Andrew Davies, da
Noi suntem JAK Pak JAK Pak
Să facem un pas
Subtitrarea: Raluca Dimitriu