Veliký sever
Mocná Kathleen HLADOVÍ LODNÍCI
Můj prd v dáli mizí NOTÁŘ – HRA!
PARDON, TÝDEN POLÉVEK
Pozor. Ano, stále máme hodinu literatury.
Dnes: Sbohem, Kosťo
Ne, nejsou to kosti F. Scotta Fitzgeralda.
Všichni znáte kostru přírodovědné třídy
s půvabnou přezdívkou Kosťa.
Tak Kosťa jde v pondělí do důchodu,
protože se zřejmě dále nepovažuje za vhodné
mít ve třídě kostru z pravých kostí.
Dejte Kosťovi sbohem. To je jeho kolečko na rozloučenou.
Objímejte ty, které máte rádi.
Nikdy nevíte, kdy ta zatracená pouť jménem život skončí.
A bohudík se tím také loučíme s vtipkováním s Kosťou.
Ne!
Ano. Sbohem otravnému žertu,
kdy jeden student ukradne Kosťu ze skříně,
položí ho na verandu jiného studenta,
který ho pak musí vrátit do školy,
aniž by ho chytil učitel.
Otázka.
Jste tak negativní jen proto, že jste jediný učitel,
co nikdy nepocítil slávu z chycení studenta při vracení Kosti
a nemohl mu napařit týden po škole?
To je mi fuk.
- Všem je to fuk. - Vážně?
A proč je teda tabule ve sborovně celá věnovaná téhle jedné věci?
Není. A každá další zmínka je automaticky pětka.
- To nemůžete. - Můžu, co chci.
Chytit někoho s Kosťou ne.
Ticho.
A teď to, Gille, prosím odvez do další třídy.
Nemůžu uvěřit, že už za 48 hodin bude nadobro konec s kosťováním.
RIP, lonemooská klasiko.
I když mě při kosťování chytili,
stejně to byl můj nejnapínavější zážitek v životě.
A to jsem ve Vegas viděl Penna s Tellerem.
No, když tě nechytí, je to ještě lepší.
Tobinové jsou něco jako legendy kosťování.
Máme shodný počet návratů s trojčaty Weakmarieovými:
Jimothym, Tawny a Brandlinem.
Nádherní a dobří ve vracení kostry?
To není fér.
Ale Tobinové jsou čtyři.
Nejste teda vy mistři?
Ham nikdy nekosťoval.
Co? Hame. To je na nic.
Nikdy nezažít ten záblesk slávy, nepocítit vzrušení nesmrtelnosti.
To je tak smutný.
Jo. Souhlas. Škoda.
Byl bych do toho rád šel,
protože jsem odvážný poděs, co se rád baví
a je mu jedno, co si o něm myslí učitelé.
Ale…
Ale ne. Vylil jsem si do klína polévku. Musím na ošetřovnu.
Chudák tvůj pinďour. Mám jít s tebou?
Ne, musím jít sám.
Účet, výpis z banky…
Dopis od táty!
Jaromír Noha-vica. Už zas.
Pěkný párky, Louisi. Nezapomínáš ve fitku na nohy.
Neuvědomil jsem si, že je tvůj táta historický model nohou.
To by chtěl. Tohle je parkoviště před Chyťte šortky.
Největší outlet kraťas ve Fresnu. Každý rok jsme tam s tátou tábořili
ve frontě na Den prezidentů.
Žij, směj se a miluj.
Hráli jsme hry, pili víno s limonádou.
Ráno jsme pak bojovali o nejlevnější šortky.
To bylo naše.
Stýská se mi po něm.
- A po tlačenici. - Nebuď smutná, tlačivá Táňo.
Znám bezva tátu hned tady vedle.
A mi papa es su papa.
Mám tvýho tátu ráda, ale nemáme spolu to naše.
Tak to musíš zkusit to vaše najít.
Možná bychom se s Bejkem mohli tlačit pro pásky nebo košile.
To je ono.
Pořiď mu crop top. Potřebuje něco na pařby.
Vždyť pařit nechodíte.
Nechodíme. Zatím.
Tati, další výborné těstoviny s máslem.
Přestaneš mu někdy lézt do P?
P-ochopitelně ne.
Bejku, nechceš se někdy brzy sejít?
Bezva. Budu po večeři přerovnávat polena podle velikosti
a rád si přitom popovídám.
Myslela jsem něco zábavného.
Vlastně mám zítra výroční rybolov v ledu.
Včelko, možná…
Kdybys chtěla jít se mnou, budu rád.
- Ne, ne. - Jasně. Třeba z toho bude naše věc.
- Těbůh. - Připrav se na den
plný vzrušení a adrenalinu.
Já jednou lovila v ledu.
Lovili jsme bratrance Elsie, který se propadl.
Chytli jsme ho, ale zamrzl mu zadek
a od té doby musel kakat předem.
Já ti nevěřím.
A mně je to fuk.
Máš bod.
Tak jo, Včelko. Vyrážíme za úsvitu.
Jdu dokončit hudební mix na cestu.
Snad se ti podmanivé melodie Shawna Colvina líbí stejně jako mně.
Paráda. Miluju, když na mě zírá stůl plný bělochů.
Promiň, Včelko. Nechápu, že jdeš dobrovolně s tátou rybařit v ledu.
Z toho vaše věc určitě nebude.
Je to taková nuda, až to děsí.
Proč je to tak špatné?
Je tam děsná zima a táta ani nechce mluvit.
Jen tam sedíš.
Jsem venku rád, ale když jsem to zkusil,
to ticho a chlad v mé mysli otevřely temnou říši, z níž jsem se sotva vrátil.
Nedá se být vzhůru, ale na spaní je moc zima,
takže upadáš do takového snového limba.
Máš vidění.
Já tam viděl zeleného Teletubbyho. Jedl Michelle z Plného domu.
Ukážou se ti tvoje nejhorší noční můry.
Moje nejhorší noční můra je zrůda
posetá po celém těle očima.
Po celém? I na zadku?
Zvlášť na zadku.
Ale já se nudy nebojím.
Doktor ve Fresnu mě diagnostikoval jako zdravotně zábavnou.
- Fajn. Posluž si. - Taky že jo.
Tak jo. Jdu sbalit Mad libs a pár vín s limonádou.
Zítra to vezmu s sebou.
Ta holka umře.
- No jo. - RIP.
Tak jo, pane Tobine. Vyledíme se.
A spustíme hudbu.
Jsem vykostěnej?
Ne!
Do koudele, Hame. Konečně si zakosťuješ.
To je bomba.
Jestli to zvládneš, budou Tobinové už navěky králové kosťování.
Nerad to říkám, ale já Kosťu vracet nechci.
Nesnáším problémy, nesnáším úskoky
a chybělo tak málo, abych se tomu vyhnul.
Hele, chápu, že máš nervy.
Když jsem já dostal Kosťu poprvé, všechno jsem zprůjmoval.
No jo. Všechno. Celý schody.
Ale nikdy nepochopíš pravou sílu kosťování,
dokud to neuděláš sám.
Nikdy nezapomenu, jak jsem Kosťu vrátil naposledy.
Měli jsme školní ples, už jsem byl v obleku,
když se na verandě objevil Dort.
Dostali mě, Vlku.
Vykostili mě na ples. Pomoz mi.
Skočili jsme do auta, vzali mou holku.
Ale ve škole bylo jak v úle.
Jak tímhle Kosťu propašujem?
Pak mě to napadlo. Šílenej plán.
Naštěstí nám pomohla Lara.
Měla zrovna parukové období.
Já, Dort a Kosťa jsme šli tancovat. Bylo narváno.
Tancoval jsem s Kosťou celé tři písničky.
Kosťa vypadal úchvatně.
Skoro jsme udělali něco, čeho bychom oba litovali,
když mě Dort upozornil, že Kosťa musí do skříně.
Skoro hned jsme ale narazili na pana ředitele.
Nazdar, chlapci a… Laro? Není ti nic?
Byli jsme kousíček od pořádného průšvihu.
Naštěstí ale Dort umí zvracet na přání.
A ty brďo, ten to rozjel.
Dospělý dozor se vrhl na úklid zvratků
a nechal nehlídané dveře na chodbu.
Vyrazili jsme.
A bylo to. Kosťa se vrátil
a udělali jsme to učitelům přímo před nosem.
Naprostá paráda.
Proč jsi s kostrou tancoval tři písničky?
Kdybys ji viděl, věděl bys.
Říkám ti, Hame, že to zvládneš. Jsi Tobin.
Je to rodinná tradice a my ti pomůžeme.
Bude nás potřebovat.
Učitelé mají asi oči na stopkách.
Tak jo. Asi to musím zkusit.
Ale je sobota. Jak se dostaneme dovnitř?
Co Russell?
Je šéf Mladých správců. Bude mít klíč.
Tak jo. Začneme kosťovat.
Tak dobře. Nahodili jsme a teď čekáme.
Fajn. Ale my s tátou vždycky začínali výprodejovou noc
pár koly Mad libs.
Řekni podstatné jméno.
Co to bude? Bobek? Zadek? Záchod? Klasika nezná studu.
Vlastně, Včelko,
je rybařit v ledu nejlepší v naprostém tichu.
Takže to je fakt? To s tím tichem?
Třeba by se to dalo kombinovat?
Přinesla jsem karty, kostky, prkénko, o mé okouzlující osobnosti nemluvě.
Nic z toho nepotřebujeme.
To budeme jen tak sedět?
Ano. Teda je v tom víc než to.
Sedíme. Dýcháme.
Myslíme?
Ne. Čím míň myšlení, tím líp.
Snaž se úplně vyprázdnit mysl.
Zkus jen koukat na čistý led pod sebou.
Můžu si k tomu dát víno s limonádou?
Asi jo.
Dáš si taky?
Nebo jsem vzala pár vyřazených Four Lokos z nápojového dark webu.
Ne, děkuju.
Tak jo. Nemluvit. Myslet na led.
Slibuju, že po tomhle už budu zticha.
Přišla jsem na to, s jakou verzí Batmana můžu kamarádit.
Včelko.
S LEGO Batmanem.
Ahoj, Měsíčku.
Vedeš celou rodinu na skořicovou sobotu?
Blbý, kámo. Máma dělá jen tucet rohlíčků.
Ne, Russelle. Potřebujeme klíče od školy.
Je to nutné. Ham dostal Kosťu.
Klíče od školy? Zbláznili jste se?
Ty mi nikdy nesvěří.
Minulý týden jsem při matice ztratil košili.
Byl jsem nahoře bez na občanku i tělocvik.
Tak to asi budu muset vzdát a odstěhovat se.
Vím o okně s rozbitou západkou,
ale je to v patře, což je trochu riskantní.
Trochu riskantní? To nic není.
Moje kosťování bylo daleko horší.
Nejdřív jsem zavolal paní učitelce matematiky Grandsperové
a řekl jí, že kdo podporoval naše hochy během druhé světové války, má den volna.
Odpověděla: „Děkuji, pane prezidente, a bůh žehnej Americe.“
Pak jsem zaujal její místo a učil čtyři hodiny geometrie
s Kosťou v kabele, známkoval testy
HENRY – 5
a obědval s panem ředitelem.
Když byl vzduch čistý,
jednoduše jsem Kosťu převezl přímo všem na očích.
Legendární, brácho.
A teď nám ukaž to okno.
A taky nám vem každýmu rohlíček.
Vezmu vám jeden, můžete si ho rozdělit.
A teď mi dejte chvíli na převléknutí.
Mámin přítel Jamie mi pořídil nějaké kombinézy
a mně chvíli trvá, než do toho vlezu.
Tamtudy to vane.
Tak jo, Russelle. Dík za pomoc. Dál už jdeme sami.
Tohle je tobinovská mise.
Pokud chceme překonat Weakmarieovi, musíme to udělat sami.
Tak já teda jdu.
Ale nejdřív vás všechny obejmu pro štěstí. Judy.
- Říkali jsme vypadni! - No jo.
Myslím, že se do okna dostanu ze stromu.
Vlezu tam a pustím vás dovnitř.
Jdu s tebou. Pro všechny případy mám tohle.
Při kosťování je klíčové rozptýlit.
Stál na tom celý můj plán.
Když jsem ho vracela, učilo se.
A co bylo horší,
nějaký práskač řekl učitelům, kdo ho má.
Chtěl jsem to jen zajímavější.
- Žaluj mě. - Věděla jsem, že po mně jdou,
tak jsem jim zajistila, aby mě našli.
Aby mě našli mockrát.
Judy…
To je ale spousta Judy.
Judy…
Pan ředitel si myslel, že si na tabuli zapíše výhru,
ale vybral si špatnou Judy.
A než si učitelé uvědomili, co se děje,
Kosťa byl zpět, Gibbons potupen
a odkaz Tobinů žije dál.
Judy…
Fajn. Judy a Měsíčku, vlezte tam.
Ty zůstaň tady.
Kdo myslíš, že ti ty kosti dal, Hame?
Na YT je jeden pekař z Wisconsinu jménem Christopher Cakes,
který mě moc nemusí.
Celkem extrémní reakce
na jeden konstruktivní komentář k jeho videu.
Slyším a rozumím.
Chceš, abych ho šla zabít.
To jsem určitě neřekl.
Naprosto jasný.
Prosím, nezabíjej Christophera Cakese.
Alexo, najdi mi Christophera.
Už jsem ti říkal, abys to nekřičela jen tak do vzduchu.
Tak Alexa nefunguje.
A hele, Měsíček a Judy už tam jsou. Jdeme na to.
Alexo, najdi způsob, jak se vykroutit z vracení Kosti.
No vida…
Sakra, to mělo být cool.
Takže co vidí má očička?
Dva sourozence Tobinovi s velkou taškou
o víkendu, kdy se zrovna ztratil Kosťa.
A do prčic.
Konečně se mi to povedlo. Zastavil jsem poslední Kosťův návrat.
Stanu se legendou.
Legendou!
Otevřete tašku.
To ne, pane Golovkine.
Myslíte, že tam je Kosťa?
Jablka?
Chtěli jsme dát jedno každému učiteli na stůl,
protože máme učitele rádi.
Návnada. To znamená…
Třeba bych měla Bejka rozesmát.
Ne. Ten muž se mnou nechce mluvit.
Byla to chyba. Rybolov v ledu náš nebude.
Je to nuda a chce se mi spát, přesně jak říkali.
Počkat. Co je to za hudbu?
Ale ne. Jsem v limbu?
Ano, Včelko.
Ano.
Zabrusli si se mnou.
Okatec z mých snů! Drž se ode mě dál.
Nemůžu se držet dál.
Jsi teď moje žena.
Ale no tak. To musí být sen. Probuď se, Včelko.
Rybaříš. Jsi v boudě. Vzbuď se!
- Kdo jsou? - Naše krásné děti,
Chet a Roxanne.
Mami.
Včelko, co to…
Proboha. Už vím, o čem to mluvili.
Byla jsem v limbu a byl tam okatec.
Chápu, že to tvoje děti nesnáší. Bylo to hrozný!
Taky to nesnáším!
Já…
Jdu po vás, Tobinové.
Já vás s Kosťou zhaftnu!
Tak jo, Hame Solo, teď už je to na tobě.
Co? Říkals, že mi pomůžete.
Taky že jo. Ale poslední cestu musíš projít sám.
Hame, to my jsme ti Kosťu přinesli.
Co? Proč?
Jen abychom porazili Weakmarieovi?
Chceme, abys patřil k rodinnému odkazu.
Je to tvoje poslední šance.
A víme, že to dokážeš, stejně jako my.
A teď jdi.
Takže to nesnášíš?
Promiň, ale asi jo!
Chtěla jsem s tebou jet a být a trávit s tebou čas jako s tátou.
Ale my tu jen sedíme v smrtícím tichu.
A mám pocit, jako bys ani nechtěl, abych tu byla.
Cože?
Vzala jsem všechny ty věci
a, jak jsem se zmínila, svou okouzlující osobnost
a myslela jsem, že rybařit na ledě by mohla být naše věc.
Ale ty nemáš zájem se bavit a mně se stýská po tátovi
a chci kupovat kraťasy a tlačit se.
Mrzí mě, že se ti stýská po tátovi,
ale já vážně doufal, že to bude naše věc.
Vlastně jsi moje poslední naděje.
Zníš jako Obejk-Wan Kenobi.
O čem to mluvíš?
Vím, jak děti nemají rády to limbo, kdy vidíš věci.
Slyšels o Teletubbym, co jí Michelle z Plného domu?
To si piš.
Ale já v tom stavu vidím ryby pod ledem
a tak nějak je volám.
- Super. - Jo. A jsem šťastný.
Z toho klidu, větru a ticha.
A doufal jsem, že jednomu z dětí by se to taky mohlo líbit.
Ale ony to hrubě odmítají
a ty taky.
Takže to asi příště už budu dělat jen sám.
Tak víš co, Bejku?
Asi to chci ještě zkusit.
- Vážně? - Jo.
Když můžu vidět okatce, můžu asi vidět i rybu.
To je fakt.
Ale jen do sebe rychle hodím pár vín s limonádou.
V pohodě.
A víš co? Dej mi Four Loko.
Jasná věc, Bejku.
Zůstaň stát, Hame.
Tvoje kosťování dorazilo k zúčtování.
Bejku.
Vidím rybu, jak jsi říkal.
Taky ji vidíš?
Vidím!
Pojď, zavoláme ji v mysli.
Chyť rybu, Včelko.
Hele!
Pane jo. Klid!
Klid!
Přitáhni. Povol. Přitáhni, pak povol.
- Už se blíží! - Ano.
Jako vyrvat někomu šortky při velkém výprodeji.
Chyť ty šortky, Včelko.
Ať si ostatní zákazníci myslí, že už jsem unavená.
To je ono. Už ji máš.
- A pak popadneš ty šortky! - Dobrý bože.
To je obluda.
Pospěš si! Je silná!
Mám ji. Dokázali jsme to!
Tak živě jsem se naposled cítila, když jsem pořídila deset šortek za jedny.
Mám tě.
- Dokázal jsem to! Chytil jsem tě! - Při čem?
Pořád budeš dělat blbého?
Hame, já nejsem včerejší.
Což je mimochodem bezva černobílá komedie z 50. let.
- Judy Holliday dostala Oscara. - Hezky.
Zapíšu se do lonemooské historie
jako učitel, který zmařil poslední kosťování.
Jenže je tu problém, pane Golovkine.
Tohle není Kosťa.
To je absurdní. Vím, že jsi Kosťu vzal. Ukážu ti to.
Vidíš? Je pryč.
Opravdu?
A co je teda tamhle v rohu?
Sakra. A co to máš za kostru v tašce?
Jo tohle?
To je ze studentské rady ze strašidelného plesu.
Když stisknete tlačítko, svítí mu oči.
Ne.
Buďte tak dobrý a vraťte ho za mě, ju?
Ale…
Tak jo. Zatím nashle, pane Golovkine.
Mrzí mě, že učitelé nestojí za nic a tak.
Takže Kosťa byl celou dobu ve skříni?
Jak, Hame?
Když řekli, že jde Kosťa do důchodu,
věděl jsem, že nedovolíte, aby mi ušla příležitost…
Vzpomínáte, jak jsem se polil u oběda polívkou?
Nebyla to horká polívka.
Byla to vlažná voda.
Ale to jste nevěděli.
A Crispin na to:
„Hame, chudák tvůj pinďour.
Mám jít s tebou?“
A já řekl, že musím jít sám.
Ale nešel jsem na ošetřovnu.
Potřeboval jsem falešnou kostru…
STUDENTSKÁ RADA
…a naštěstí jsem byl ve výboru strašidelného plesu.
Díkybohu naše studentstvo miluje témata.
Vzal jsem kostru a plášť a pár prstenů s pavouky…
STRAŠIDELNÝ PLES
…protože jsou srandovní.
Pátá hodina je volná, věděl jsem, že tam nikdo nebude.
Zakryl jsem Kosťu a dal na jeho místo vějičku.
Akorát včas, protože Judy s Měsíčkem mi byli v patách,
připraveni uchvátit Kosťu
a doručit jej nic netušícímu bratrovi.
Akorát že to nebyl Kosťa.
Vytáhls nejlepší trik s Kosťou všech dob, a to ani nevylezl ze skříně.
Zvládl jsem to dřív, než bylo co zvládat.
Geniální.
Weakmarieovi nám můžou tiše závidět.
Kostrám vládnou Tobinové.
Naše děti si o tom budou vyprávět.
Ale když už tam ta kostra byla,
proč to divadlo celý den?
Protože to byla Kosťova poslední cesta a já chtěl, abychom jí prošli spolu.
Kdo to teď může být?
Děcka…
VLK JUDY MĚSÍČEK HAM
…to je asi pro vás.
Zdá se, že Golovkin touží ještě po jedné šanci.
Čas vyrazit na hřbitov pro další vějičku.
- Kdo je pro? - Já se nabízím.
- Já! - Jasná věc!
Tak si ještě jednou zakostíme.
Fuj.
Vzdal jsem lásku, jsem muž, který se rozešel.
Pak si to přicvakala, pochyby rozehnala.
Ze srdce mám terč kostěných střel.
Je to žena mých snů,
nedbám vašeho křiku,
nechci po světě chodit sám,
ty její kosti mi totiž…
Cítím se s nimi krásně,
Kostěnko…
Nenech mě samotařit, roštěnko,
mé srdce navždy opustila zlost,
když políbil jsem tvou kost.
České titulky: Jiří Zbořil