NOTAREN - BRÆTSPILLET!
BEKLAGER, DET ER SUPPEUGE
Hør efter. Ja, det er stadig engelsk litteratur.
I dag: Farvel, Knoglesen.
Og nej, det er ikke F. Scott Fitzgeralds knogler.
I kender alle skelettet fra biologi,
der kaldes Knoglesen.
Knoglesen pensioneres på mandag,
fordi det åbenbart er blevet uacceptabelt
at have et ægte skelet i et klasseværelse.
Så sig farvel til Knoglesen. Dette er hans farveltur.
Giv jeres elskede et kram.
Man ved aldrig, hvornår livets rejse slutter.
Heldigvis siger vi også farvel til Knoglesen-narrestreger.
Nej!
Jo. Vi slipper for det belastende nummer,
hvor en elev stjæler Knoglesen fra skabet og sætter det på en andens elevs veranda,
og så skal den elev få det tilbage til skolen
uden at blive fanget af en lærer.
Spørgsmål.
Er du så negativ, fordi du er den eneste lærer,
der aldrig har fanget en elev i at fragte Knoglesen tilbage
og kunne give dem en uges eftersidning?
Det er jeg ligeglad med.
-Det er alle. -Virkelig?
Hvorfor er tavlen på lærerværelset
så dedikeret til at holde styr på det?
Det er den ikke. Og du dumper, hvis du nævner det igen.
-Det kan du ikke. -Jeg kan gøre, hvad jeg vil.
Men ikke fange os med Knoglesen.
Stilhed.
Gill. Kan du køre det ind i næste klasselokale?
Tænk, at om bare 48 timer er det slut med at stjæle Knoglesen.
Hvil i fred, Lone Moose-narrestreger.
Selvom jeg fik eftersidning, da jeg stjal ham,
var det stadig mit livs største oplevelse.
Og jeg har set Penn & Teller live i Vegas.
Det er endnu bedre, når man ikke bliver snuppet.
Tobin er Knoglesen-legender.
Vores familie står lige med Weakmarie-trillinger:
Jimothy, Tawny og Brandlin.
Smukke og gode til at få skeletter tilbage?
Det er ikke fair.
Men der er fire Tobin-børn.
Så gør det ikke jer til mestre?
Ham har aldrig gjort det.
Hvad? Ham. Det stinker.
At gå glip af den skønne mulighed. Aldrig at have følt sig udødelig.
Det er så trist.
Ja. Jeg er enig. Sikke en skam.
Gid jeg havde gjort det,
for jeg er jo meget modig og elsker sjov,
og lærernes mening om mig er ligegyldig.
Men…
Åh nej. Jeg har spildt suppe på mit skød. Jeg må straks se sundhedsplejersken.
Åh, Ham, din stakkels diller. Skal jeg gå med dig?
Nej. Jeg må gøre det alene.
Regninger, kontoudtog…
Et brev fra min far!
Abraham Ben-coln slår til igen.
Lækre skanker, Louis. Nogen går i træningscenter.
Jeg vidste ikke, at din far var en historisk benmodel.
Det tror han. Det blev taget på parkeringspladsen ved Get Shorties.
Fresnos største shortsbutik.
Far og jeg overnattede altid i køen før deres Presidents' Day-udsalg.
Ah, det gode liv.
Vi spillede spil og drak breezere.
Om morgenen masede vi os ind for at få billige shorts.
Det var vores ting. Åh nej.
Nu savner jeg min far.
-Og at mase. -Nu ikke trist, min trampende Trine.
Jeg kender en ret sej far, der bor lige ved siden af.
Og mi papa es su papa.
Altså, jeg elsker din far, men vi har ikke en særlig ting.
Så må I få en.
Måske kan jeg og Beef mase afsted efter skjorter eller bælter.
Sådan skal det lyde.
Køb en crop top til far. Han har brug for en, når vi skal på klub.
Søde, I tager ikke på klub.
Vi tager ikke på klub endnu.
Endnu et lækkert pasta-med-smør-måltid.
Slikker du altid røv?
Bestemt ikke.
Skal vi snart hænge ud sammen, Beef?
Det lyder fedt. Efter middagen skal jeg arrangere brændestablen efter størrelse,
og jeg vil værdsætte en at tale med.
Nej. Jeg mente noget sjovt.
I morgen er min årlige isfiskedag.
Honeybee, måske…
Du må godt komme med, hvis du vil.
-Nej. -Okay. Måske kunne det blive vores ting.
-Jøsses. -Bliv klar til en dag
fuld af spænding og adrenalin.
Jeg prøvede isfiskeri engang.
Vi fiskede efter min ven Elsies fætter, der faldt i vandet.
Vi fandt ham, men hans baller var frosset sammen,
så fremover sked han fortil.
Jeg tror ikke på dig.
Og jeg er ligeglad.
Touché.
Okay, Honeybee. Vi tager afsted ved solopgang i morgen.
Jeg vil færdiggøre mit mixbånd til turen.
Jeg håber, at du også holder af Shawn Colvins uforglemmelige melodier.
Fedt. Jeg elsker, når et bord af hvide folk stirrer på mig.
Undskyld, Honeybee, men meldte du dig frivilligt til at isfiske med far?
Det bliver helt sikkert ikke jeres ting.
Det er så kedeligt, at det er skræmmende.
Hvorfor er det så skidt?
Det er superkoldt, og far vil ikke snakke.
Man sidder der bare.
Jeg elsker udendørs ting, men da jeg prøvede det,
åbnede mørket og kulden et dunkelt sted i mit sind, jeg knap nok slap ud af.
Man er virkelig træt, men det er for koldt til at sove,
så man er konstant i en drømmetilstand.
Man ser ting.
Jeg så engang den grønne teletubby, der spiste Michelle fra Hænderne Fulde.
Jeps. Man ser sine værste mareridt.
Mit værste mareridt involverer et monster
med øjne over hele kroppen.
Over det hele? Selv på bagdelen?
Især på bagdelen.
Men jeg frygter ikke kedsomhed.
Min læge i Fresno sagde, at jeg var medicinsk sjov.
-Okay. Op til dig. -Jeps.
Jeg må skaffe nogle spil og nogle breezere,
som vi kan tage med i morgen.
Det bliver hendes død.
-Jeps. -Hvil i fred.
Okay, hr. Tobin. Lad os komme afsted.
Og vi starter musikken.
Nogen placerede Knoglesen her?
Nej!
Du milde hashbrowns, Ham. Så er der endelig ben til dig.
Det er stort.
Hvis du klarer det, bliver Tobin de ultimative Knoglesen-konger.
Jeg beklager, men jeg vil ikke fragte Knoglesen tilbage.
Jeg hader at få problemer. Jeg hader at lave lumske ting,
og jeg var så tæt på at undgå det med Knoglesen.
Jeg forstår dine nerver.
Jeg sked overalt, da Knoglesen først kom til mig. Husker I det?
Jeps. Overalt. Og på trapperne.
Men du forstår ikke spændingen ved et Knoglesen-eventyr,
før du prøver det, Ham.
Jeg glemmer aldrig sidste gang, jeg måtte få ham hjem.
Det var aftenen for afslutningsfesten, og jeg var i habit,
da Cheesecake dukkede op ved min dør.
De fik mig, Wolf.
Han dukkede op på en festaften. Du må hjælpe mig.
Vi samlede min date op i bil.
Men skolen var et gedemarked.
Hvordan skulle vi få Knoglesen ind?
Så kom jeg på en vild plan.
Heldigvis ville Lara gerne hjælpe.
Og heldigvis bar hun paryk.
Mig, Cheesecake og Knoglesen gik til fest. Der var proppet.
Knoglesen og jeg dansede til tre sange.
Knoglesen så brandgodt ud.
Netop som vi var ved at gøre noget, vi begge ville fortryde,
mindede Cheesecake mig om, at Knoglesen skulle tilbage i skabet.
Men vi stødte næsten straks på rektor Gibbons.
Hej, drenge og… Lara? Er du okay?
Vi var lige ved at blive taget på fersk gerning.
Men heldigvis kan Cheesecake brække sig på kommando.
Og han gav den hele armen.
Vagten kom for at gøre rent,
hvorved døren til gangen blev fri.
Så vi stak af.
Og det var det. Knoglesen kom hjem,
og vi gjorde det lige unde rektors næse.
Det var virkelig episk.
Vent. Hvorfor dansede du med et skelet til tre sange?
Du skulle have set hende.
Du skal nok finde modet, Ham. Du er en Tobin.
Det er en familietradition, og vi hjælper dig.
God idé. Han får brug for os.
Lærerne er sikkert på vagt.
Okay. Jeg må vel prøve.
Men det er lørdag. Hvordan kommer vi ind?
Hvad med Russell?
Han leder Juniorpedellerne, så han har en nøgle.
Okay. Lad os få gang i knoglerne.
Okay. Linerne er smidt i, så nu venter vi.
Okay, ja. Men far og jeg begyndte altid aftenen før shortsudsalget
med lidt leg.
Nævn et navneord.
Hvad bliver det? Bæ? Bagdel? Toilet? Klassikerne holder altid.
Faktisk er isfiskeri bedst i komplet stilhed, Honeybee.
Så det passer? Det med komplet stilhed?
Jeg tænkte, vi kunne pifte det op.
Jeg har medbragt kort, terninger, ost og min fantastiske personlighed.
Intet af det bliver nødvendigt.
Så vi sidder bare her?
Ja. Men ikke bare det.
Vi sidder. Vi trækker vejret.
Vi tænker?
Åh nej. Jo færre tanker, jo bedre.
Prøv helt at tømme dit hoved.
Prøv kun at se den blanke is under os.
Må jeg snuppe en breezer imens?
Det må du vel.
Vil du have en?
Jeg har også medbragt nogle Four Lokos, jeg købte på drikkevarernes mørke net.
Nej tak.
Okay, så ikke kun snak. Kun tanker om is.
Jeg lover at skal være stille bagefter,
men jeg har indset, hvilken Batman jeg kan være venner med.
Honeybee.
Det er LEGO Batman.
Hej, Moon.
Kommer hele din familie til Kanelsneglslørdag?
Hvor ufedt. Min mor laver kun 12.
Nej, Russell. Vi skal bruge din Juniorpedel-nøgle til skolen.
Det er vigtigt. Ham skal bringe Knoglesen tilbage.
Nøgler til skolen? Er du gal?
Dem ville de aldrig give til mig.
Det lykkedes mig at miste min bluse til matematik.
Jeg havde samfundsfag og idræt i bar overkrop.
Jeg bør vel bare give op og flytte væk.
Jeg kender til et vindue med en ødelagt lås,
men det er på anden sal, så det er lidt farligt.
Lidt farligt? Det er bagateller.
Det var mere farligt, da jeg skulle få Knoglesen tilbage.
Det begyndte, da jeg ringede til matematiklæreren, fru Grandsper,
og sagde, at alle, der støttede hæren under 2. verdenskrig fik en gratis fridag.
Hun sagde: "Tak, hr. præsident. Må Gud velsigne USA."
Så underviste jeg i geometri i fire timer i hendes sted,
mens Knoglesen lå i en taske, rettede hendes prøver
DUMPET
og spiste med rektor Gibbons.
Da der var fri bane,
kørte jeg Knoglesen fra lokale til lokale helt i det fri.
Legendarisk, kære bror.
Russell, du må vise os dette vindue.
Og give os hver en kanelsnegl.
I kan få én kanelsnegl, som I kan dele i fem.
Giv mig et øjeblik til at komme i tøjet.
Min mors kæreste, Jamie, har givet mig nogle nye overalls,
og det tager lidt tid at få dem på.
Der er hun.
Okay, Russell. Tak for hjælpen. Vi tager den herfra.
Denne mission er kun for Tobin.
Hvis vi skal slå Weakmarie, må det bare være os.
Så smutter jeg.
Men først får I et held-og-lykke-kram hver. Judy.
-Vi sagde: smut! -Okay.
Jeg kan vist nå vinduet fra træet.
Jeg hopper ind, løber ned og åbner for jer.
Jeg går med. Jeg tog den her med.
Det handler om at distrahere.
Faktisk afhang hele min Knoglesen-plan af at distrahere.
Jeg måtte få ham tilbage, mens skolen var i gang.
Og for at gøre det værre,
havde nogen fortalt lærerne, hvem der havde skelettet.
-Jeg ville bare pifte det lidt op. -Jeg vidste, lærerne var efter mig,
så jeg sørgede for, at de kunne finde mig.
Mange af mig.
Judy
Der er en masse Judy
Judy, Judy, Judy
Judy
Rektor Gibbons troede, han kunne blive kåret som vinder,
men han valgte den forkerte Judy.
Og da lærerne indså, hvad der foregik,
var Knoglesen vendt hjem. Gibbons var ydmyget,
og Tobin-arven fortsatte.
Judy
Okay. Vi får jer indenfor, Judy og Moon.
Vent her, Ham.
Hvem tror du smed knoglerne foran dit hus?
Der er en YouTube-bager fra Wisconsin, Christopher Cakes.
Han er ikke min største fan.
Dog virker det som en ekstrem reaktion
på én konstruktiv kommentar til hans video.
Jeg forstår.
Jeg skal finde ham og dræbe ham for dig.
Det sagde jeg bestemt ikke.
Højt og tydeligt.
Du må ikke finde og dræbe Christopher Cakes.
Alexa, find Christopher for mig.
Jeg har sagt det tusind gange. Du kan ikke bare råbe det ud i luften.
Sådan virker Alexa ikke.
Se, Moon og Judy kom indenfor. Så gælder det.
Alexa, hjælp mig med at undgå at skulle levere Knoglesen tilbage.
Jamen dog…
Pokkers. Det skulle se sejt ud.
Hvad ser jeg her?
To Tobin-børn med en kæmpe taske,
netop den weekend, hvor Knoglesen er væk.
Pis.
Jeg gjorde det endelig. Og jeg stoppede den sidste levering af Knoglesen!
Jeg bliver en legende.
En legende!
Åbn tasken.
Hr. Golovkin. Åh nej.
Tror du, Knoglesen er i tasken?
Æbler?
Vi ville lægge dem på alle lærernes skriveborde,
fordi vi elsker lærere.
En afledningstaske. Det må betyde…
Hvad med en joke? Jeg kan få Beef til at le.
Nej. Den mand vil ikke tale med mig.
Det her var en fejl. Isfiskeri bliver ikke vores ting.
Det er kedeligt, og jeg bliver træt, netop som de sagde.
Vent. Er det musik?
Åh nej. Er det drømmetilstanden?
Ja, Honeybee.
Ja.
Skøjt med mig, Honeybee.
Øjenfyren var min drøm! Hold dig væk.
Det kan jeg ikke.
Du er min kone nu.
Kom nu. Det må være en drøm. Vågn op, Honeybee.
Du isfisker. Du er i et skur. Vågn op!
-Hvem er de? -Vores smukke børn.
Chet og Roxanne.
-Mor. -Mor.
Honeybee, hvad pokker…
Åh gud. Nu kan jeg se, hvad alle talte om.
Jeg var i drømmetilstanden, og der var øjenmonstre.
Selvfølgelig hader alle dine børn det her. Det er skrækkeligt.
Jeg hader det også!
Jeg…
Jeg har regnet jer ud, Tobin.
Jeg får fat i Knoglesen!
Okay, Ham Solo. Nu er du på egen hånd.
Hvad? Men du sagde, du ville hjælpe mig.
Det gjorde vi. Den sidste del må du selv klare.
Ham, vi smed Knoglesen foran huset.
Hvad? Hvorfor?
Bare for at slå Weakmarie-børnene?
Nej. Du skulle være en del af familiens arv.
Det er din sidste chance, Ham.
Vi vidste, du kunne gøre det så godt som os.
Afsted med dig.
Så du hader det?
Beklager, men ja. Det tror jeg!
Jeg ville bare kommer herud og hænge ud med dig
og hygge med en far.
Men vi sidder bare i total stilhed.
Og jeg tror ikke engang, at du ville have mig med.
Vent, hvad?
Jeg tog en masse sjove ting med,
såvel som min dejlige personlighed,
og jeg troede, isfiskeri kunne være vores ting.
Men du vil ikke have sjov med mig, og jeg savner min far,
og jeg vil bare købe shorts og træde på folk.
Jeg er ked af, at du savner din far,
men jeg håbede faktisk, at det her kunne blive vores ting.
Du er faktisk mit sidste håb.
Du lyder som O-Beef-Wan Kenobi.
Hvad snakker du om?
Jeg ved, at børnene ikke kan lide den drømmetilstand, hvor man ser ting.
Har du hørt om teletubbyen, der spiste Michelle fra Hænderne Fulde?
Jeps.
Men når jeg er i den drømmetilstand, så ser jeg fisk under isen,
og jeg kalder på dem.
-Fedt. -Ja, det gør mig glad.
Roen, vinden og stilheden.
Jeg håbede, en af mine børn ville være som mig og holde af det.
Men det gjorde de virkelig ikke,
og det gør du heller ikke.
Så jeg må vel bare gøre det alene i fremtiden.
Ved du hvad, Beef?
Jeg tror, jeg giver det en chance mere.
-Virkelig? -Jeps.
Hvis jeg kan se et monster lavet af øjne, kan jeg nok se en fisk.
Så sandt.
Men jeg må lige bælle et par breezere mere.
Fair nok.
Og ved du hvad? Giv mig en Four Loko.
Sådan, Beef.
Stop, Ham.
Du får aldrig Knoglesen tilbage.
Beef.
Jeg så en fisk, netop som du sagde.
Kan du også se den?
Ja!
Lad os tilkalde den med tankerne.
Fang fisken, Honeybee.
Se!
Åh gud. Bevar roen.
Bevar roen!
Træk ind. Vent. Træk og vent.
-Den kommer! -Ja.
Det er ligesom at kæmpe om shorts med nogen til udsalg.
Få fat i de shorts, Honeybee.
Alle de andre kunder skal tro, at jeg er blevet træt.
Sådan. Nu har du hende.
-Og så får du dine shorts! -Herregud.
Hun er et monster.
Skynd dig! Den fisk er stærk!
Jeg fik den. Vi gjorde det!
Jeg har ikke følt mig så levende, siden jeg fik ti shorts for ét pars pris.
Jeg fik dig.
-Jeg gjorde det! Jeg fangede dig! -Midt i hvad?
Vil du stadig spille dum?
Ham, jeg blev ikke født i går.
Hvilket faktisk er en fed sort/hvid komedie fra 1950'erne.
-Judy Holliday vandt en Oscar. -Lækkert.
Jeg lever videre i Lone Mooses historie
som læreren, der afsporede den sidste Knoglesen-narrestreg.
Men, hr. Golovkin, der er ét problem.
Det er ikke Knoglesen.
Hvor latterligt. Jeg ved, du tog Knoglesen. Jeg viser dig det.
Se? Han er væk.
Er han?
Hvad er det derovre i hjørnet?
Pokkers. Hvilket skelettet er så i tasken?
Nå, det her?
Det er et af elevrådets skeletter
fra festen med gysertema.
Når man trykker her, lyser hans øjne.
Nej.
Kan du være sød og levere det tilbage for mig?
Men…
Vi ses senere, hr. Golovkin.
Lærere stinker desværre og den slags.
Så Knoglesen var i skabet hele tiden?
Hvordan, Ham?
Da jeg hørte, at Knoglesen skulle væk,
vidste jeg, at I ikke ville lade mig gå glip af min chance…
Husker I, da jeg spildte suppe til frokost?
Det var slet ikke suppe.
Det var almindeligt vand.
Men det vidste I ikke.
Og Crispin sagde…
"Åh, Ham, din stakkels diller.
Skal jeg gå med?"
Og jeg sagde: "Nej, jeg må gøre det alene."
Men jeg så ikke sundhedsplejersken.
Jeg behøvede et lokkeskelet og heldigvis…
ELEVRÅD
…var jeg en del af elevrådets festudvalg.
Heldigvis elsker vores elever temafester.
Jeg tog et skelet og en kappe og nogle edderkopperinge…
GYSERFEST
…fordi de er sjove at have på.
Under min fritime vidste jeg, at gangen var tom.
Jeg dækkede den ægte Knoglesen og placerede lokkeskelettet i hans sted.
Og min timing var perfekt,
for Judy og Moon var lige bag mig,
klar til at få hænderne på Knoglesens knogler
og levere dem til deres uvidende bror.
Men det var slet ikke Knoglesens knogler.
Det var den bedste Knoglesen-narrestreg, og han forlod ikke engang skabet.
Jeg kom begivenhederne i forkøbet.
Genialt.
Weakmarie kan rende og hoppe.
Tobin er skeletkonger.
Vores børn vil fortælle historier om dette.
Men hvis skelettet allerede var der,
hvorfor spillede du så med i dag?
For hvis det er Knoglesens sidste tur,
så skulle vi tage den sammen.
Hvem kan det nu være?
Hej…
WOLF, JUDY, MOON OG HAM TOBIN
…det er vist til jer.
Golovkin vil vist have en ny chance for at fange os.
Vi må forbi kirkegården og hente et lokkeskelet.
-Hvem vil med? -Jeg hjælper.
-Mig! -Totalt!
Familien og jeg hygger med knogler.
Ad.
Jeg havde droppet kærlighed Jeg var lidt noget andet
Så kom hun raslende Og alt var glemt
Hun stak sine knogler i mit hjerte
Hun er min drømmekvinde
Jeg er ligeglad med de andres skrig
Jeg vil ikke være det sorte får
For disse knogler gør mig virkelig…
Glad og lykkelig
Knogledame
Forlad mig aldrig, dame
Du smeltede mit stenhjerte
Da jeg kyssede din knogle
Tekster af: Ditte Marie Christensen