Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Ja.
Du har helt rätt. Jag borde ha berättat det.
Men du vet ju att jag inte har tid för nånting.
Det här är så sorgligt.
Ja. Men om några dagar känns det bättre.
Lämna nycklarna, är du snäll. Tack.
Hej då.
Slutpratat.
Då får vi se era förändringar, då.
Tack, Sara.
Vi har jobbar med höstens couture-kollektion.
Enligt dina riktlinjer. Och vi hoppas att du också tycker om den.
HÖST
CLAUDIA: MAMMA HAR GÅTT BORT. RING HEM, ÄR DU SNÄLL.
Du måste gå.
Ses vi igen?
Jag vet inte vad du heter.
Jag heter Ron.
Kom igen.
Och...jag heter Salva.
-Kan ni inte bara gå? -En kram, kanske?
Kom igen nu, stick.
Gå!
Älskling.
Jag önskar att jag kunde följa med.
-Det är en begravning, ingen fest. -Jag vet.
Men vad säger din familj om jag inte kommer, efter ett helt år?
-Mina systrar känner inte till dig. -Va?
Maricruz, lyssna. När det gäller min man...
-Ja? -Säg inte ett ord till mina systrar.
Som ni vill.
Vi säger att...han är på resa, helt enkelt.
Men jag trodde att er make var på en resa.
Han är på en resa. Det var det jag sa. Han är på en resa.
Ja, señora.
Så oförskämt.
Titta vem som är här.
Vem berättade för honom?
Han tillhör familjen.
Han tillhör praktiskt taget familjen. Det är självklart.
Vilka är alla de här?
Mammas föräldrars kusiner, eller nåt.
Eller nåt.
-Va? -Mammas föräldrar hade inga kusiner.
-Men vad är det med alla stringtrosor? -Va?
-Din mammas samling stringtrosor. -Kom igen.
-Snälla, Claudia. -Men...
-Vem bär stringtrosor när de är 70? -Sophia Loren.
-Och mamma. -Lägg av. Det räcker.
Det är vad jag säger, men...
Snälla.
Titta. Jag slår vad om 20 euro att den där blondinen har stringtrosor.
-Inte? -Jag kommer strax.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Mina djupaste kondoleanser.
Hon var en underbar kvinna.
Underbar.
Tack. Tack för att ni kom.
Var ni en vän?
Nåt sånt.
Oj...
Ni ser bekant ut.
Ni är...
Gå härifrån.
Ni kan inte vara här...
...på min frus begravning. Försvinn.
-Försvinn. -Pappa.
Pappa, pappa.
Ta hand om honom.
Det behöver han.
Han är den bäste man er mor kunde få.
Jag måste gå.
Tack.
-Vem var det? -Jag vet inte.
Du gillade henne, va?
Jag känner ingen av mammas vänner.
-Gör du? -Nej.
Du bor ju i Madrid.
Ja, jag bor i Madrid. Men jag har fullt upp.
-Kurser jag är inskriven på. -Snälla.
Jag menar...jag vet inte.
Var är din man?
Flyger.
Flyger?
Har du inte berättat?
Jag ville inte göra honom upprörd.
Vad menar du? Vår mamma är död.
-När tänker du göra honom upprörd? -Jag tar hand om det.
Eller har ni kommit till Madrid för att ordna upp mitt liv?
Det var det fräckaste!
-Vilken är den lesbiska? -"Thespiska"?
-Den lesbiska. -Va?
Den lesbiska!
Ana. Hej, hur mår du?
-Jag tål inte de här skvallertanterna. -Strunta i dem.
Sofía.
Sofía!
Era jävlar!
-Ni är alla jävlar! -Pappa!
-Ni är... -Pappa, sluta!
-Släpp mig! Ut med er! -Pappa, sluta!
-Försiktigt. Sluta! -Ut härifrån!
Herregud, sluta!
Jösses, han är helt galen.
Mår du bra?
Förlåt. Jag ber om ursäkt.
-Ingen fara, pappa. -Pappa.
-Förlåt. -Du måste vila.
-Var fick han tag på sabeln? -Sabeln? Det är en slaktkniv.
-Pappa mår inte bra. -Han ser frisk ut.
-Jag tittar till honom. -Claudia. Sara är med honom.
Jaha, är Sara med honom? Du är aldrig här. Eller Sara.
-Jag vet aldrig när ni är här. -Är det mitt fel, nu?
Jag vill inte vila.
En liten stund, bara.
-En kort tupplur. -Nej, vi sluter en pakt.
Fem minuter.
En kort tupplur.
Sen...fortsätter vi...
Alejandro?
Hej! Vad gör du?
-Vad är det med Alejandro? -Hans program!
Det går på tv nu. Sätt i gång den är du snäll.
Det är inte du. Jag älskar dig.
Jag vill vara med dig...
Synd...
-...att han gifter sig med Manuelita. -Jag väntar.
...i stället för med nån annan.
Jag älskar dig mer än nån annan. Jag kan inte leva utan dig.
Hej.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Är allt bra? Om du behöver...
-Det var länge sen. Bor du i New York? -Ja.
Saknar du inte det här?
-Nej. -Snälla du.
Vill du ha ett glas vin? Eller skinka?
-Va? -Paella på Casa Rita.
-Eller tapas på Los Palomos. -Vi har gäster.
Jag vill inte äta just nu.
Vi har inte setts på fem år.
Jag har inget att säga dig.
Sara, det var du som stack.
Vill du verkligen prata om det som hände nu?
Va? Du reste!
Jag väntade i månader. Inte ett samtal.
Inte ett besök. Inte ett e-mail. Inget.
-Sara... -Gå, bara.
-Sara... -Gå bara, är du snäll.
Det här är så respektlöst.
-Här är vi. Jag är så stressad. -Det var på tiden!
-Vad hände? -Jag blev försenad.
Vi klädde oss.
-Ni måste vakna tidigare. -Vi är bara tio minuter sena.
-Tolv. -Gräla inte.
Finns det nån större drama queen?
Claudia, jag har en bra morgon, sabba den inte för mig.
Vi ska läsa mammas testamente.
Sluta bråka som tonåringar, för en gångs skull!
Vi får det överstökat.
Precis. Vi läser testamentet så kan alla åka hem.
Det är på nummer 2C, tror jag. Få se.
Ni ska veta att er mamma funderade länge och väl på testamentet.
Vi tillbringade många timmar tillsammans.
Så många timmar?
Hur många timmar?
För det första ville er mor att halva hennes arv
skulle gå till omvårdnad av er far.
Det tror jag vi alla håller med om.
Så det låter bra.
Den andra hälften, då?
Den andra hälften...
Det bästa är nog att...
...låta henne prata.
Ursäkta?
Tänker ni spela upp en video?
Det här måste vara förvirrande för er. Oroa er inte.
Det är därför jag vill prata med er en stund.
Det blir mycket lättare att förstå.
Då så. Här?
Redo?
Ja.
Kära döttrar.
Om ni ser det här betyder det att jag inte längre finns med er.
Därför vill jag säga er...
...att ni är det bästa som har hänt mig.
Det bästa.
Ni har gett mig lycka.
Ni har gett mig minnen och gjort mig så stolt.
Jag kanske inte var världens bästa mamma.
Men jag känner mig hel.
Det är bara en sak...
...som jag alltid har burit på.
Som jag aldrig har erkänt.
Men jag tar inte med mig det.
För det har med er att göra.
Jag har alltid hållit ert verkliga ursprung hemligt.
I dag tänker jag berätta att er pappa...
...Pedro...
...inte är er biologiska far.
Vad sa hon?
Men följ mina instruktioner så lär ni känna er sanna identitet snart.
Det här är ett skämt, va?
Det är nåt slags dåligt skämt.
Så galet. Vilken fantastisk jävla kvinna.
Kan ni förklara för oss vad hon menar? Är pappa inte vår pappa?
Det er mor menar är att er far...
...inte är mannen som avlade er.
Fan, mamma. Otroligt.
Er mamma var unik. Hänförande.
-Visst. -Pappa, då?
Er far är steril.
-Va? -Okej, det här är nåt slags skämt.
-Sitt. -Ja, jag sätter mig.
Era föräldrar slöt ett avtal när de insåg det.
Det är uppenbart. Mamma knullade runt och pappa stannade hemma och väntade.
Kan du vakta dina ord om mamma? Hon sitter ju här.
-Det är... -Vad ska jag säga?
-Är jag respektlös? -Kan ni två sluta upp?
Lugna er, snälla.
En sak är tydlig. Festen är mammas förtjänst.
-Du har rätt. -Ja.
Vi sa: "En minut. Vi ordnar upp arvet och åker hem."
Toppen.
Varför använde de inte artificiell insemination?
Det var annorlunda då. Det var inte lika vanligt som i dag.
De försökte två gånger.
Så vem är vår far?
Vår biologiska far, alltså.
Det är just det.
Så...
Ni kanske inte har samma biologiska far.
Vänta lite. Om ni försöker säga att vår mamma var en lösaktig kvinna
så har vi fattat, okej?
Jag förstår att det inte är lätt.
Er mamma ville att var och en av er skulle hitta er egen far.
Okej, hela den här fadersfigursgrejen är jättekul.
Men hur är det med arvet? Vad sa hon?
Jag kommer bara att kunna berätta vad var och en ska få
när ni har löst fadersmysteriet.
Som en tävling, eller nåt sånt.
Fantastiskt.
Hon bestämmer även som död.
-Helt jävla fantastiskt. -Har jag fattat rätt?
Vi måste ut på skattjakt för att få träffa vår pappa.
-Eller hur? -Ja.
Jag förstår er.
Men det er mor ville...
...var att se till att trots att ni bott isär så länge,
så skulle ni tillbringa lite tid tillsammans.
Fantastiskt. Toppen.
-Underbart. -Det låter som en plan.
Rör mig inte, är du snäll.
Kan ni säga var vi ska börja?
Det står att vi ska börja med en Pablo.
Pablo. Vem vet vem den där Pablo är?
Jag gör inte det här.
-Mamma var tydlig... -Hon struntade i mig.
Hon struntar i om jag är med eller inte.
Om du inte är med får ingen av oss sitt arv, Lucía.
Pengar gör underverk.
Pappa, då?
Vad säger vi till pappa om den här skattjakten?
Nej, vi säger inget till pappa. Han är upprörd som det är.
Hej, flickor! Har ni sett mamma?
Pappa.
Jag hittar inte mina Prince of Wales-byxor.
Jag behöver dem. Jag hoppas att de är strukna, annars...
-Vi kommer med dem. -Gör ni?
-Ja. -Jag har en tjänst att be om. Snälla.
Alejandros serie börjar i dag.
Jag vill se elegant och kunglig ut.
-Vi hämtar dem nu. Okej? -Gör ni?
Okej, men jag mår hemskt.
För mig är det där pappa.
Även om vi vill hitta ny sperma.
Självklart, men den nya sperman kan hjälpa oss att förstå
varför vi alla är så olika.
Jag önskar att jag förstod varför jag inte hör hemma här.
Så, vad gör vi? Letar vi eller inte?
Få se.
-Här? -Ja.
Nummer tre, va?
-Ska vi gå in? -Ja.
En konstnär.
Hur som helst.
Hallå?
Jäklar.
Är det nån här?
Hallå?
Ja! Jag kommer!
En minut, bara.
-Honom skulle jag sätta på. -Det kan vara din pappa.
-Än sen? -Det kan vara mammas son.
Var han på akten?
Ursäkta, jag blev distraherad. När inspirationen slår till...
Jag målade min egen kropp.
Vad är bättre att utforska än sin egen kropp?
Hej, hejsan.
Oj då.
Jag heter Pablo.
-Hej. -Sofía.
Lucía.
-Pablo. -Sara.
-Ni får färgfläckar. -Då så.
-Pablo. -Clau... Claudia.
Trevligt.
Först vill jag bara be om ursäkt
för att jag inte presenterade mig sist.
Döden och jag trivs inte ihop.
-Jag blir tom. -Vet ni vilka vi är?
Självklart. Fyra såna skönheter? Ni kan bara vara Carmens döttrar.
Och jag är väldigt glad, jätteglad, att ni beslöt er för att komma hit.
Otroligt glad.
För er mamma har alltid vägrat låta mig träffa er.
Av respekt för er far.
Men inte längre?
Kan jag få ett glas vin, om ni har?
Vin! Självklart!
Vin är livet. Följ mig.
Han pratar franska.
Gör han?
-Jag menar... -Jösses, va?
Har du sett det där?
Det är en vagina.
Rätt stor, va?
Det är en muff, flickor. En muff.
Jag vet, men den ser så stor ut.
Blå vaginor, va?
Jag förstår.
Jag älskar det här kaoset.
Oj.
Här kommer vinet.
Tack.
Så ni vill inte...
Jag dricker ur flaskan.
-Skål. -Skål.
Okej, vi talar om er mor. Jag träffade henne på ett museum.
Jag var konststudent och fascinerades av henne.
Jag följde efter henne och bad att få måla av henne.
Ursäkta, men måla av henne som ni har gjort med de andra här, va?
-Ja, självklart. -Ja, jag trodde det.
Å, Carmen...
Carmen, min älskling.
Er mor var en varelse av ljus.
En ren själ.
Jag kan se oss båda, precis här.
Nakna. Vi pratade om gott och ont och konst i timmar.
Jag var ju yngre, men jag har alltid tyckt
att kärlek från en mogen kvinna är en del av konstnärens utbildning.
Så nakenstudien hemma har ni gjort.
Det stämmer.
-Du har ett gott öga. -Den är bra.
Kvinnor.
Nakna kvinnor. Min syster gillar dem påklädda också.
Jag menar, hon är...
-Vad har det för relevans? -Ingen.
Bara riktigt intressanta människor kan se bortom såna småsaker.
Kärlek är viktigare än kön. Män, kvinnor, vem bryr sig?
Det viktiga är huden. Att få kontakt med huden.
Utan känslan av hud. Som vi föddes.
Hon tror att vi är gjorda av lera.
Gud, nej! Det vore tomheten.
Jag utforskar kosmos genom den mänskliga formen.
Särskilt kvinnokroppen, dess mest fulländade verk.
Jag ser balans i en kvinnas kurvor.
-Jag med, men i en mans kropp. -Okej.
Ledsen att avbryta, det är väldigt intressant.
Konst, universum... Ja.
Vi försöker hitta vår far.
-En av dem. -Ja.
Med allt som har hänt med mamma, och ledtrådarna hon lämnade
tror vi att du kan vara en av våra fäder.
Du kanske fortplantade dig med vår mor.
Hade sex.
-Vi fortplantar oss genom sex. -Visst.
Jag tror inte på vetenskapen. Jag tror på jaget.
Och jag vet att jag är i den här världen för att dela min konst, mig själv...
Jag har så mycket...
...så mycket att ge.
-Fantastiskt. -Så djupt.
-Målar du också? -Nej, inte jag. Hon gör det.
Jag. Jag är också konstnär.
Då vet du precis vad jag pratar om.
Om du visste att du hade en dotter, tänkte du aldrig...
...på att ta hand om henne?
Inte alls. Jag såg inte mig själv med barn.
Du kanske bara kan berätta vem av oss fyra du är far till.
-Vet ni inte det? -Nej. Vad då?
-Det är därför vi är här. -Å, Carmen. Så utsökt.
-Hon får mig att skratta från andra sidan. -Det är inte så kul för oss.
Visst, självklart.
Om vi berättar när vi föddes och räknar
kanske vi kan ta reda på...
Nej, det är inte så enkelt. Jag var med er mamma under många år.
Ni föddes alla under den tiden. Det betyder...
...att jag kan vara far till alla.
Eller ingen.
-Då behöver vi ett dna-test. -Ja, med tanke på situationen...
Nej, jag tror inte på vetenskapen!
Slutdiskuterat. Få se.
Jag förminskar inte mig själv, min individualitet, till ett prov i ett labb.
Min kropp är ett konstverk, ett tempel. Jag vill inte förlora mitt livsblod.
Kan du berätta hur vi ska ta reda på det, då?
-Ja. -Vi går.
-Om du insisterar. -Han är ett tempel.
Vi kan inget göra.
-Otroligt. -Okej.
-Få se på er. -Va?
-Titta på oss? -Jag är konstnär, få se på er.
Jag ser saker andra inte ser.
-Snälla. -Låt mig göra ett...
-Nej. -Nej?
Hej då.
-Du. -Det är ingen skönhetstävling.
Stå still.
Du har samma ljus som din mor. Det kommer inifrån. Som en fyr.
Jaså?
Ja. Genom det här ser jag mer än i nåt jäkla dna-test.
Du kan nog lura andra, men inte mig.
-Kom, vi går. -Vänta!
Rita din jävla pappa!
-Låt mig måla er! -Nej.
-Dra åt helvete. -Vi bråkar inte. Kom.
Vänta!
Vilken idiot.
Jag erbjuder er odödlighet!
-Hur länge har du druckit? -Va?
Du håller alltid i ett vinglas.
Tja, jag menar...
Med tanke på allt är det väl inte så konstigt?
Och din man, då?
Vad då?
Vet Raúl om att mamma är död? Berättade du det?
Självklart. Jag har berättat det.
Och?
Det är typiskt. Han är...
...chockad, för...
Han älskade mamma så mycket.
-Han är ledsen, förkrossad. -Okej.
Hör ni, jag har funderat. Jag struntar i mammas sexliv.
-Det var det. -Men señor Luis...
-Mamma vill att vi hittar... -Hör här.
Ursäkta, men jag struntar i vad mamma ville.
Vi kan inte gå runt och böna om ett faderskap som om vi vore...
Jag vet inte.
Då ringer vi och säger att vi struntar i arvet.
-Så är det klart. -Nej. Det sa jag väl inte.
Du vet ju att utan far blir det inget arv.
Ring och säg att vi ger upp.
Fint, då gör jag det. Ring honom. Vem bryr sig?
-Jag hindrar dig inte. -Men det gör jag.
-Gör du? -Har du ändrat dig?
Först var det dumt och nu vill du fortsätta?
Det är dumt.
Mamma skrattar åt oss, från andra sidan.
Men jag vill veta vem min pappa är. Och sen är vi klara.
Okej.
Vi röstar om det. Det är rättvist.
-Okej. -Visst.
Vem vill fortsätta?
Ni ser. Två lika.
Jag håller med dig, okej?
Men jag tycker att vi ska göra som mamma säger.
-Då så. Tre. Det är en majoritet. -En majoritet, alltså?
Fint. Då ser vi vilken far vi ska träffa i morgon.
RAÚL MAKE
-Det är nån vid dörren. -Ja, jag tänkte öppna och...
Hej, Don Juan!
-Kom in. -Okej.
-Hej. -Jag ska gå ut. Jag har planer.
Vi ses i morgon.
Alejandro, jag... Jag vet inte om det här är rätt.
De här är till din pappa.
Den här också.
Okej.
De måste ha vatten.
Okej, vi kan...
...prova brylépuddingen.
Visst.
-Sarita... -Nej. - Hur ofta kommer du hit?
Tja, jag...
När han vill. Det är hans hem.
Nu när vi är här behöver han inte komma hit.
Vad menar du med "behöver inte"? Det var den godaste brylépudding jag har ätit.
Ja, men vi kan fråga var han köper den.
Min mamma bakar den.
Din mamma får komma hit en eftermiddag
och ordna en provsmakning av hennes underbara puddingar.
Sara, vad tycker du?
Pappa...
Alejandro och jag är inte ihop längre. Det vet du.
Vi kanske kan be hans mamma om receptet.
-Eller hur? -Visst.
Sara, jag vet att du lämnade din älskade för att flytta till USA.
Du övergav din familj också. Dessutom flyttade du till en plats
där det bara finns hamburgare och livräddare i hemska röda baddräkter.
Jag övergav ingen, pappa.
Jag flyttade till USA i jakt på en dröm.
En dröm?
Vad ska man med drömmar till...
...när man är ensam?
Fråga din mor.
Mamma stack inte.
Din mamma lämnade mig.
Hon lämnade mig för länge sen.
Hon lämnade mig kvar.
Som en gammal sko.
Då är vi två.
Jag ska ge dig ett råd.
Lär dig av din mammas misstag.
Förlora inte...
...de som älskar dig.
Nu är det dags att äta brylépudding.
En äkta brylépudding.
Hur smakar den?
FLORIST OCH TEBUTIK
Hej.
Hejsan.
Du är Carmens yngsta dotter, va?
-Ja. -Lucía.
-Ni var på begravningen. -Ja.
Jag heter Inés.
-Trevligt. -Var inte så formell.
Din mamma och jag var goda vänner.
-Var ni? -Ja.
Sen hon flyttade till kvarteret.
-Jäklar, det var mer än 30 år sen. -Det stämmer.
30 år.
Vad kan jag göra för dig?
Jag tar två cortado och två espresso att ta med.
Det kommer.
-Det är märkligt att vi inte har setts. -Du var för ung.
Jag ber om ursäkt för pappa häromdagen.
Det är bara...
Han mår inte så bra.
Oroa dig inte. Jag känner din far.
Jag vet att han är underbar.
Det kan inte ha varit lätt...
...att dela din mor med så många.
Vad vet du om det?
Tja, jag...
Vill du inte berätta?
Jag respekterar din mors vilja.
Hon ville att ni skulle ta reda på det själva.
-Okej. -Ingen fara, jag bjuder.
Nej, snälla.
Nu kommer du tillbaka, betalar och så ses vi igen.
Vill du ha en kaka?
-Nej. -En brownie?
Nej.
-Det var trevligt att träffas. -Okej.
Tack så mycket, då.
Hej då, Lucía.
Å, Carmen.
Reste mamma så här långt för att få ligga?
Kan vi sluta prata om mamma som om hon var en slampa?
Hon var en slampa, Claudia.
-Claudia, vad har du för problem med sex? -Jag? Inga alls.
Inte? När fick du ligga senast?
Vad bryr du dig om jag ligger med min man eller inte?
Det gör jag inte. Men vet du vad?
Du kritiserar mina och Lucías relationer, så jag undrade bara.
Ni kan väl förstå att insikten att mamma var en erotisk stjärna...
-...är chockerande. -En erotisk stjärna?
Mamma var en vanlig människa.
Hon var fri.
Hon var fri, men vanlig...
När hade du sex med Raúl senast?
-Alltså...måste jag svara på det? -Ja!
Det är ingen skamlig fråga. Han är din man, sex är naturligt.
Det är klart. Tja...
-Flera dagar sen. -Hur många?
Alltså...
Ett par veckor.
-Eller två månader. -Ja. Det låter rätt.
-Fem månader. -Fem månader!
-Va? -Inget, det var uppenbart.
-Vad då? -Raúl och du har problem.
Det är uppenbart. Oroa dig inte, vi frågar inte...
-...när ni hade sex innan dess. -Nej.
-Allt instagrammande kan inte vara bra. -Var det därför ni ville åka bil?
För att kunna attackera mig?
-För att berätta att mitt liv suger. -Va? Nej.
-Nej! -Nej. Förlåt mig.
Ni har rätt, mitt liv suger.
Men lyssna. Jag måste åtminstone inte...
Jag behöver inte ha sex med första bästa kille jag ser på gatan
för att stärka självförtroendet.
Eller vara med en ny tjej varje kväll för att jag har tillitsproblem.
Eller arbeta som en besatt
för att jag är kär i mitt ex
och min stolthet inte låter mig förlåta honom.
Så ja, mitt liv suger. Men inte mer än ditt. Och ditt och ditt.
Jag har sån lust att lappa till dig.
Det här är nytt, Jag älskar det!
-Jag är inte kär i Alejandro. -Nej, visst.
-Jag har inte tillitsproblem. -Visst.
Jag har aldrig träffat nån flickvän.
Det gör inget. Vi har alla nåt jävla problem.
Det gör inget, det är okej.
Okej, jag har ett förslag. Vi kan väl röka fredspipa.
Vilken pipa?
-Jag röker inte. -Som mamma ville.
Kom igen.
-Jag sätter på musik. -Vad är det?
-En joint, pucko. -Allvarligt, vad är det?
-Det är marijuana. -Det är marijuana.
Men alltså...
-Kom igen! -Ta den, ta den!
Vill ni att jag kvävs?
Det var åratal sen jag rökte sist.
Om jag inte är som dem
Jag är ingens Jag tillhör inte nån
Vem bryr sig vad jag gör?
Vem bryr sig vad jag säger?
Det här är jag Jag kommer alltid att vara jag
Jag ändrar mig aldrig
Titta, hon älskar det!
-Va? -Vem bryr sig vad jag gör?
Vem bryr sig vad jag säger?
Det här är jag Jag kommer alltid att vara jag
Jag ändrar mig aldrig
Det kanske är mitt fel Som inte rättar mig i ledet
Det är för sent att förändras nu
Jag håller fast vid min tro
Jag rubbas inte
Vad hette den här killen?
Jag är fader Díaz.
Jag uppskattar att ni besöker mig.
Jag antar att ni vet att er mamma vägrade låta mig träffa nån av er.
Ja, vi vet det.
Att träffa er är en välsignelse.
Jag har bett till Gud om den här dagen.
Jag har också bett Gud se efter er.
Fader, jag trodde att ni inte fick...
-Nej, hon menar... -...göra det.
Vi förväntade oss inte att ni skulle vara...
-En munk, va? -Precis.
-Den här vägen. -Och blind. En blind munk.
Blinda gör det också, vet du?
Han hör dig...
Jag minns henne än.
Hennes kurvor...
Hennes leende...
Hur vackert hon rörde sig.
-Fader, ni kommer ifrån ämnet. -Ja.
-Vi försöker hitta vår far, minns ni? -En av dem.
-Ja. -Ja, visst. Förlåt mig.
Saken är den...
...att när jag berättade om mina känslor för henne gav hon mig inte en örfil.
Carmen erbjöd sig att ligga med henne.
Allt det här är så chockerande.
-Det är ju jag som är lättfotad. -Jag också.
Det hände en gång, men...
...det räckte för hennes behov.
Några månader senare skrev hon ett brev och tackade för mitt bidrag.
Men jag hade gett mig till Herren och kunde inte dra mig ur.
Visst, dra sig ur, va?
Vi vet att den stunden betydde mycket för er.
-Så ni minns säkert datumet? -Hur skulle jag kunna glömma?
Det var den 2 april 1985.
Vi älskade från 6.55 till 6.60.
-Klockan 7, menar jag... -Det är Sofía.
-Fader... -Min flicka!
-Nej... -Min flicka.
-Nej, hon är er dotter. Förlåt. -Å, min dotter!
-Inte jag, hon. -Inte hon heller.
Min dotter.
Låt mig...
Jag har alltid föreställt mig att du är vacker.
Ge mig en kram.
Min flicka.
-Min flicka! -Det är marijuanan.
-Jag vet inte om det är så smart. -Va? Det vore väl lämpligt.
-Hon har hittat sin far, inte vi. -Ja.
Sara, han är rätt läskig. Men hon får bara göra det. Det ordnar sig.
Du får säga det.
Jag?
-Hej. -Hej!
Äntligen.
Jag trodde inte att du ville prata.
Marta...
Hör du...
Jag vet att du...
...väntar dig nåt från mig som...
Nej, det är mitt fel.
Hur så?
För att jag hoppades, Sofía.
Jag trodde att vi skulle förlova oss, men...
Sen försvinner du.
Och jag hör ingenting.
Marta...
Du vet inte hur jobbigt det här är.
Jag väntar inte för alltid.
Jag vet.
Vi hörs i morgon.
Hej.
Hur mår du?
Jag vet inte.
-Jag hade väntat mig nåt annat. -Ja.
Jag är lesbisk, ateist.
Med en präst till far.
-Det känns som ett skämt. -Ja.
Men du vet ju vem det är, nu.
Eller hur?
Säg det nu.
-Vad är det? -Vi behöver dig, helt enkelt.
Vi behöver dig. Pablo är inte din pappa, så du kan göra det.
Gå till hans studio och få hans dna.
Han vill ju inte ta nåt test.
Nej, men när vi var där såg vi också...
-Ja. -...att han gillade dig.
-Precis. -Vi tänkte att du kunde prata med honom.
Ja, och att du kan få en nagel av honom.
Eller ett hårstrå.
-Ja, ett hårstrå. -Det kan vara...
Eller ett tuggummi han har tuggat på.
-Nåt litet. -Det funkar, genetiskt.
-Skojar ni? -Nej.
Det blir lättare för dig att posera för honom och få ett hårstrå.
Det är allt.
Vi fortsätter med resten.
Du kan ju få målningen gratis. Tänk på det.
Jag har egna målningar.
Såg ni vad han målar? Nakenporträtt.
Visst, men du är ju så öppensinnad. Det klarar du.
Visst, men vill ni att jag är naken inför en av era pappor?
-Mig gör det inget. -Inte mig heller.
Inte mig heller.
Att du är naken inför en möjlig pappa stör mig inte alls.
Det spelar ingen roll.
Allt det här är orimligt. Ni är galna.
Snälla, Sofía. Svaret finns i hans dna.
Tänk när allt det här är över.
Snälla du.
Gör det för oss.
Snälla.
Ser ni? Allt var inte förgäves.
Vad menar du, Claudia?
Mamma låg inte bara med hippier och präster.
Jag hoppas det.
Den här killen är elegant.
-Vi känner ju inte honom. -Sånt känner man.
-Hej. -God eftermiddag.
Vi har stämt möte med señor Víctor...
-Nozal. -Víctor Nozal.
Jag meddelar honom.
Ni kan åka till sjunde våningen.
Carraramarmor. Imponerande.
Hej. Är ni Víctor?
-Det stämmer. -Hej.
-Trevligt. -Detsamma.
-Hej. -Följ mig.
Vi går till mitt kontor.
Den här byggnaden är fantastisk.
Det var ett av mina första projekt som arkitekt.
Jag ville visa de arkitekturinfluenser jag fick som student.
Underbart.
Slå er ner. Vill ni ha en drink?
-Nej. -Ja.
Den där cabernet sauvignonen är min favorit.
Då så.
Er mor...
Hon var från en annan värld. Jag friade många gånger, men...
Men hon vägrade lämna Pedro.
Hur kunde hon vara så passionerad i sängen...
...och sen gå till nån annan?
Vi behöver inte höra detaljerna. Tack.
Tja, äktenskap är överskattat
och det finns allt färre ärliga människor i världen.
Víctor, mår ni bra?
Ni kom hit för att höra sanningen.
Men här står jag och ljuger för er.
Men för fan...
Kontoret, kostymen. Inget är mitt.
Inte ens de här skorna.
Men ni är Víctor? Vår mammas älskare.
Ja, men jag har inte ritat byggnaden.
Jag är bara...
...vaktmästare.
Och jag städar kontoret på helger.
Tror ni att vi roas av det här?
Min dotter fick inte veta...
...att jag är ett misslyckande.
En man som förlorade allt till spel och alkohol.
Menar ni att ni är hemlös?
Minns ni vilka datum ...ni umgicks med vår mamma?
Vi hade en relation i åratal, men inte hela tiden.
Så vem som helst kan vara er dotter?
Nej.
Bara hon...
...som har mammas namn.
Vad heter er mor?
Claudia.
Det är jag.
Jag är Claudia.
Min dotter.
Jag älskar studion.
Den är fin.
Ja.
Och jag älskar att jag inte är din far.
Du kan väl lägga dig ner? Utsträckt.
Det är vackrare.
Visst. Jag är ovan att vara på den här sidan.
-Jag målar oftast. -Självklart.
Det är svårt att posera.
-Kan du ta av dig hatten? -Ja, visst.
Ledsen, ledsen.
Titta.
Oj.
Vet du, jag vet inte hur jag ska göra. Kan du hjälpa mig?
Ja, visst.
Det här funkar ofta, fast det är lite obekvämt. Flytta fram höften.
-Okej. -Och sträck ut benet.
Det här kanske hjälper.
-De här kuddarna kan vara bra. -Okej.
Fötterna.
-Kanske... -Där.
Vi låter dem vara så här.
Bättre?
Förlåt. Men att vara här...
Jag känner en koppling till mamma. Ett minne av henne...
Förlåt mig.
Jag är så dum.
Kan du ge mig en kram?
Om det går bra?
Vill du ha en kram?
Nej, det gör inget. Förlåt mig.
Jo, självklart. Jag vill bara att du ska trivas.
Okej. Förlåt.
Okej.
Ja.
Förlåt! Vad hände?
-Jag vet inte. -Å, min ring!
-Förlåt mig. -Det gör inget.
Det känns mycket bättre. Jag kan slappna av. Tack.
Jag förstår.
Jag blir också rörd.
Jag älskade att måla din mamma. Och att måla dig nu.
Claudia.
Hej.
-Sover du här? -Jag tror det.
Du behöver inte skämmas.
Nåväl...
Mycket har hänt på kort tid.
-Jag ljög för min far. -Det var jag som ljög, inte du.
Ja, men jag kunde inte...
Jag vet inte.
Du blir redo så småningom.
Eller hur?
-Vila lite, nu. -Tack.
-God natt. -God natt.
Och lycka till i morgon.
Kan du lugna dig?
Jag fattar inte hur du kan vara så lugn.
-Han är antingen din pappa, eller min. -Det får vi veta med testet.
TENDHAL-KLINIKEN MEDICINSKA TESTER
-Hej. -Hej.
Vi ska hämta några provresultat.
Tack.
Hallå?
Det här är roligt.
-Du är galen. -Nej.
-Ursäkta. -Jag vill måla dig igen.
Sofía?
Sara!
-Vad gör du här? -Hade du sex med min pappa?
Min dotter!
Sara, jag...
Sara, vänta!
-Låt mig vara. -Hör du, det gör inget.
Det betydde ingenting.
Jag struntar i vem du ligger med.
Jag bryr mig inte om hur öppensinnad du är.
Sara. Lyssna. Det var bara ett äventyr.
Jag hoppas att du gillade det.
För det här betyder nåt för mig.
Sara, var inte arg.
Du visste att han var nåns far, men du struntade i det.
Du kan inte alltid göra som du vill.
De som älskar
Känner till risken för smärta
MITT LIV UTAN HENNE
De som vill
Bli till nån de inte är
Förlorar sig själva
Och
Hittar aldrig åter
ANSÖKAN OM SKILSMÄSSA
Vi är för stolta
För att godta
Livet som det är
Därför
Gömmer vi oss
Och
Hittar aldrig åter
Ändå fortsätter vi
Vi fortsätter, fortsätter
Får jag sätta mig?
Var gör du här, Alejandro?
Jag kan ljuga och säga att jag rastar hunden.
Eller att jag köper tidningen där borta.
Det påminner om dig.
Sara, jag vet hur det känns.
Nej, det gör du inte.
Du har ingen aning.
Du vet inte.
Jag har nåt att säga till dig.
Jag åker i morgon.
Jag måste resa, börja på nytt.
För att komma över dig.
Jag borde ha rest med dig, men det gjorde jag inte.
Jag kan inte ändra det nu.
Sara...
Sara, du är mitt livs kärlek.
Förlåt att jag svek dig.
Hej.
Jag vill träffa Víctor.
Vaktmästaren?
-Ja, vaktmästaren. -Sjunde våningen.
Víctor. Víctor.
Hej.
Vilken överraskning.
Var är dina systrar?
Det är bara jag.
Mår du bra?
Kan jag hjälpa dig?
Tja...
-I går... -Det var en minnesvärd dag.
En dröm gick i uppfyllelse.
Jag fick träffa min dotter, Claudia.
Oj, förlåt.
Förlåt mig. Jag ville faktiskt prata om det.
Den Claudia du träffade...
...är inte Claudia.
Det var Sara, min syster.
Jag är Claudia.
Va? Jag förstår inte. Va?
Det är bara det... Vi gick in i den här underbara byggnaden
med ett lyxigt kontor...
...och sen bröt du ihop.
Jag kan vara så dum ibland. Och jag var chockad.
Jag ville be om ursäkt.
Så det är du?
Claudia?
Min dotter?
Det finns inget att förlåta.
Jag förstår fullständigt.
-Jag är inte fadern du hoppades på. -Nej.
Kanske...
Jag väntade mig en annan sorts man.
Men du är pappan jag behöver just nu.
Min flicka.
Ge mig en kram.
Lucía.
Mår du bra?
-Ja. -Du är iskall.
Gå in, jag gör en kaffe.
Vad gör du här så tidigt?
-Det är klart att hon älskade dig. -Nej.
Hon älskade mig inte. Hon brydde sig inte om mig.
Inte ens när hon sa adjö. Aldrig.
-Säg inte såna saker. -Det är sant.
Mina systrar har ju hittat sina biologiska fäder.
Men jag, då?
Jag förstår inte.
Jag vet inte, har jag ingen far?
Är jag adopterad? Jag vet inte.
Ge inte upp, du är så nära.
Livet kan vara hårt. Se på mig, jag har inte haft det lätt.
Jag har gråtit så mycket. Så mycket.
Hav av tårar.
Men jag har kämpat för min lycka.
Gå tillbaka till notarien.
Va?
Ring dina systrar.
Det är nåt er mamma inte har berättat.
Det viktigaste för dig.
Vad menar du?
Jag följer med dig.
Lucía...
Du ska få se. Lita på mig.
-God morgon. -Fint. God morgon.
Slå er ner.
Visst, det är bäst. Man vet aldrig vad man har att vänta.
Jag är glad att ni hittade det ni letade efter.
-Kom till saken, tack. -Jag ser att inte allt hände...
-Kan du spela videon, nu? -Ja.
-Vänta lite. Oroa er inte. -Tack.
Jag är så glad att ni ser den här videon.
Det innebär att ni redan har hittat era biologiska fäder.
Eller, tre av dem.
Sara, min älskade dotter.
Du är stark och självständig. Den som är mest lik mig.
Jag hoppas att detta har fört dig och dina systrar samman.
Och att du har insett att vad som är viktigt i livet...
...är inte att vinna...
...utan att omge sig med de som behöver dig
och älskar dig.
Min vackra Claudia.
Jag vet att du har ett hjärta av guld.
Det hade du redan som liten.
Jag är säker på att efter allt som har hänt...
...kommer du att få tillbaka ditt ömma hjärta...
...och kunna acceptera dina systrar som de är.
Du måste också acceptera dig själv
utan att bry dig om vad andra tycker...
,,,eller vänta på maken...
...som inte förtjänar dig.
Min Sofía...
Du har alltid varit en rebell. Så modig, så fri.
Trots att du nog vet att du inte bor i en värld
som förstår frihet på samma sätt som du.
Det är dags att vara ärlig mot dig själv.
Om du verkligen bryr dig om nån...
...så våga.
Det handlar inte bara om att vara dig själv...
...utan också om att ge sig hän åt nån.
Och till slut...
...min lilla Lucía.
Min lilla älskling.
Du vet inte hur speciell och unik du är för mig.
Du har alltid varit dig själv.
Trots att jag var distanserad.
Jag vet att du blev sårad, och jag är ledsen.
Jag är så ledsen.
Förlåt mig.
Du är dotter till min stora kärlek.
Min sanna kärlek.
Jag älskar er alla så mycket.
Jag hoppas att ni är lika lyckliga som jag var.
Adjö, mina älsklingar.
Jag finns för alltid i era hjärtan.
Skojar du?
Hur kan det sluta så?
Och min far? Vem fan är min far?
-Är det du? -Jag? Nej.
Det är jag.
Va?
Jag är din far.
Din mamma och jag träffades för 25 år sen.
Vi blev galet förälskade.
Vi älskade varann.
Så mycket att vi höll ihop...
...efter operationen.
Operation?
Hon gjorde det av kärlek.
Men man eller kvinna...
Jag är här för dig.
Pappa.
Mamma.
Hallå?
Alejandro kom för att säga hej då.
-Om du inte åker till hans mamma... -Men...
...förlorar du honom för alltid. Vinn honom tillbaka.
Han älskar dig, dummer.
Vad är det?
Sara.
-Sara. -Det är lugnt.
Sara!
Titta, bilen är här.
-Ring när du landar. -Okej, mamma.
Kom hit, ge mig en kram.
-Jag ringer från flygplatsen. -Okej.
Alejandro!
Vänta, åk inte!
Vänta, vänta.
Du får inte åka.
Du får inte resa.
Jag ville bara att du skulle följa efter mig, som i filmerna.
Ge upp allt för kärleken, men...
Livet är inte så.
Livet är annorlunda.
Förlåt mig.
Va?
Jag älskar dig.
Jag vill ha en andra chans. Åk inte, jag älskar dig.
Jag älskar dig!
Hej, Angelita. Vad roligt att du är här.
Du har förgyllt mitt liv i så många år med din brylépudding.
-Du har ingen aning. -Att göra brylépudding...
...är inte det jag är bäst på.
Milda Matilda.
Hej, Don Juan! Var försiktig med händerna!
Du är så vacker.
Jag vill be om ursäkt.
Tack för att du kom.
Jag måste ju vara tärna, se så snygg jag är.
Var det därför du kom?
Ursäkta. Jag vet inte varför jag inte blev singel tidigare.
Två killar där borta...
Måste det vara nu, när jag har tagit steget?
-Va? -Vilken sten!
Oj!
-Otroligt. -Jävlar!
Jag har nåt åt dig.
-Kärleksjointen. -Igen?
För att göra dig glad.
-Kom igen. -Var inte för uppenbar.
Undertexter: Tilda Appelberg