Baszki, ez nem az a falu!
Állj! Várj meg, Vika, drágám! Mindjárt jövök.
Elnézést! Van itt orvos?
- Mi történt? - Anya, állj meg!
A nejem szül. Még egy hete lenne, de megindult.
Moszkvába tartunk, de lezárták az utat.
Nincs telefon, se internet. Segítsenek! Nem tudom, mit tegyek.
Rendszeresek a fájások?
Nem tudom. A fenébe! Nagyon fáj neki.
Vika! Meg kell kérdeznem tőle.
- Be kell vinnünk a házba. - Ne menj közel hozzá!
- Mi a baj, Ira? - Beteg lehet.
Hogy érti?
Nem vagyok lázas, nem köhögök! Az orrom sem folyik. Miért?
Ira, ne őrülj meg!
Értem!
Mi a fenét művelsz? Elment az eszed?
Mit akar? Takarodjon!
Halkabban! Bocs. Most nem alkalmas.
Mi is alig élünk. Mind idegesek vagyunk.
És nincs itt orvos. A közelben, nem is tudom.
Fél óra kocsival Szolnyecsnogorszk. Oda menjen!
Tessék, fogja!
Van egy szülészeti kórház a Klin felé vezető úton.
Maximum tíz perc. Utánanéztem, hátha kell.
Ezt vigye, kevésbé fog fájni. Van még.
- Szállj be a kocsiba! - Oké.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Szerjozsa, szuper ez a sátor!
Ezt tegyük a kocsidba! Nincs több helyem.
- Van szíj? - Aha.
Akkor hozd!
Volna egy kis gázolaj? Ánya kocsijába kellene.
Ott van a garázsban. Egy marmonkannában. A polcon.
- A polcon? - Igen.
Mi hová üljünk, Szerjozsa? Én meg Anton?
Menjetek apámmal, Ánya kocsijával! Tegyétek be a cuccokat!
Nem veled megyünk?
Ira, ti apával mentek! Eldöntöttük.
Ki döntötte el? A nő, mi?
A francba, ez most nem számít!
Csak ki kell jutnunk innét!
Indulás!
Szerjozsa, tessék! Itt megnyomod, és...
Nem lesz baj. Menjetek előre!
- Jó. - Megyünk utánatok.
- Szállj be! - Apával akarok menni!
Szállj be!
- Ne hajts túl gyorsan! - Persze.
- Apa! - Anton!
Én veled akarok menni!
Antosa, figyelj!
Mehetünk is.
Megyek utánatok. Az ablakon át látsz.
Nem! Veled akarok menni!
Ne hisztizz, mint egy baba! Egy fiú nem viselkedik így!
- Ira! - Ne „Irázz” engem!
Figyelj! Nagyfiú vagy, igaz?
- Megyünk vagy nem? - Egy pillanat!
Gyorsan! Bármikor visszajöhetnek a rohadékok!
- Elég! Nyomás! Mondom, elég! - Oké.
- Hadd beszéljek vele! - Hagyd békén! Anton, szállj be!
Mit művelsz? Hagyd abba!
- Te ne szólj bele! - Elég!
Anton!
Drágám, semmi baj! Apa veled megy. Oké?
Mi pedig Borisz Mihajloviccsal.
- Köszönöm! - Menjünk, Misa!
- Szállj be! - Kérem, szálljon ki!
Leonyid, hallasz engem?
Teljesen tisztán.
Ez az egyetlen út a faluhoz?
Ez a főút.
Lehet, hogy ezen jönnek, ha visszatérnek. Kerülnünk kéne.
Akkor az elágazásnál jobbra, úgy kerülünk.
Ánya, az elágazásnál fordulj jobbra!
Miért? Az kerülő.
Biztonságosabb.
Két órán át fogunk kanyarogni! Balra fordulok.
Ánya!
Ánya, hová mész?
A fenébe, mondtam, hogy jobbra!
Nem baj, gyorsabb lesz.
Jó csaj, mi?
Láthatólag fiatalabb Ányánál. Majdnem 30.
De megértem Szerjozsát.
Ánya gazdag, és a házából ítélve...
Ljonya, hogy jön ide az életkor? Semmi köze a szerelemhez.
Ja. Attól függ, kinek az életkora.
Mi a baj, Ánya? Füstöl a kocsid!
Vetted, Ánya?
Mi történt?
Szerjozsa, gond van!
Ez téli gázolaj? Melyik marmonkannát hoztad?
A polc alattit, ahogy mondtad.
Azt mondtam, „a polcon”! A francba, oda se figyeltél?
- Mennyit használtál belőle? - Az egészet.
Francba!
Téli gázolaj kell.
Kötelet! Elvontatjuk a kocsit a legközelebbi benzinkútig.
Mi? Nincs vontatókötél?
- Egyik kocsiban sincs? - Soha nem is volt.
Na jó.
Ljonya, van vontatóköteled?
- Megnézem. - Légy szíves.
- Mihalics... - Igen.
Pontosan hová megyünk? Északon hová?
Vongozero-tó, Karélia.
Értem. Az mennyi, 7-800 kilométer?
Ezer. Még kicsit több is.
A ház elég nagy... a társaságunknak?
Előbb jussunk el oda biztonságban!
Lesz elég hely.
- Mi van a kötéllel? - Bassza meg!
Mi az?
Valószínűleg a dzsipben hagytam a vadászat után.
Vissza kell mennünk.
- Vissza kell mennünk! - Az veszélyes.
És itt, éjjel, az út mentén nem az?
- Kérem a kulcsot! Magam megyek. - Nem mész sehová!
Jól van. Visszamegyek érte én.
És ha már ott vannak?
Akkor kötél nélkül jövök vissza. Nem vagyok idióta.
Talán Polina és Marina maradhatna.
Jobban érzem magam, ha van velem egy nő.
Nyugalom, gyors leszek!
Ahogy Anna Karenina mondta: „Egyik lábam itt, a másik ott.”
- Legyen bekapcsolva az adóvevő! - Jó.
Karélia, a francba is! Pomorok.
Misa!
Apa, nem visszamegyünk, igaz?
Láttam a kötelet. A csomagtartóban.
Szar dolog így otthagyni őket.
Rohadtul nem érdekel!
Hasznavehetetlen banda.
A vezetőnk nem húzza sokáig. Neki a fertőzés nélkül is annyi.
Szerjozsa meg a két csaja, a fenébe is!
Sosem jutnak el Karéliába!
Ljonya, hallasz engem? Vétel!
Ljonya, hallasz engem?
Minden rendben?
Ljonya! Merre vagy? Vétel.
Nem értem, miért nem válaszol.
Mi kell ezen érteni? Itt hagytak minket.
Hallgatlak.
Ljonya, csak a vételt ellenőrzöm. Mekkora a hatósugár?
Tíz-tizenöt kilométer.
Jól vagyunk, nyugi! Hamarosan visszaérünk. Vétel.
Elaludt.
Szerjozsa!
Kérlek, ne menj el!
Szentpétervár környékére megyünk.
Valera házában, a Ladoga-tónál várunk.
Biztos, hogy Valera még él?
Átmehetünk Finnországba.
Van útlevelünk, schengeni vízummal. Igaz?
Szerinted beengednek minket?
- Azt olvastam, lezárták a határokat. - Mit olvastál te?
Elhiszed a sok marhaságot a neten.
Hogy fogunk aludni?
Francba, Marina! Mi az isten?
Sosem aludtál még autóban? Aludj csak!
Pisilnem kell.
Szálljunk ki!
Pisilj itt!
- Itt nem tudok pisilni! - Állj le! Elfordulok!
Menjünk be az erdőbe! Az úton nem tudok pisilni.
Minden tiszta.
Úgy fest, a miénk.
Abszolút.
Kivetted a kulcsot?
- Nem. - Bassza meg!
Mihez kezdünk a kocsi nélkül?
Egyszer nyerünk, egyszer veszítünk. Kitalálunk valamit.
Itt kell lenniük!
Erdőt átkutatni! Keressetek lábnyomokat!
Ljonya!
Gyerünk! Ne hagyjátok őket megszökni!
Lábnyomok!
Itt vannak! Gyorsan!
Ljonya, ne rángass ennyire! Fáj!
Nyugi! Gyerünk! Ez az!
Csend! Gyerünk!
Lementek.
Mindenki utánuk!
Ljonya, hallasz? Vétel.
Leonyid, hallasz? Vétel.
Vers vagy próza?
Jól vagytok? Vétel.
Ljonya! Merre vagytok? Vétel.
Mindenki le, gyorsan! Hányszor mondjam?
És ha nem ők azok?
Nem látod a lábnyomokat?
Talán valaki másé.
- Bárki járhatott itt. - Hideg van. Hagyjuk őket!
Komolyan.
Vigyük el a kocsijukat, vissza, a bázisra!
Várnak ránk.
Elment az eszed, baszki?
Megölték a bátyámat, ti meg féltek pár karcolástól?
A földre, gyorsan!
Menj előre! Mozgás!
Csend!
Kösz, Leka.
Nekem esett a barom. Igaz, srácok?
A bázisnak mit jelentsünk?
Azt mondjuk, te ölted meg.
Micsoda?
Ezért le kellett lőnünk.
Húzzunk innét! Marha éhes vagyok.
Egész nap nem ettem.
Én vezetem az Escalade-et.
Szép megmenekülés.
Se kocsi, se sátor, se fegyver.
Semmi.
Kitalálunk valamit.
Láttam anyám szemén, hogy beteg.
Kiabált, könyörgött nekem.
És én nem engedtem be.
Elbújtam a hálóban Antosával...
hogy ne halljam.
Azt sem tudom, hogy végül elment, vagy ők...
Ne gyötörd magad, Ira!
Volt más választásod?
Hogy élhetek ezzel a tudattal?
Most is hallom a hangját, ahogy az ajtó mögül könyörög.
Gyere ide!
Bármi is történik közöttünk...
Én mindig itt leszek. Mindig.
Hallod? Bízz bennem!
Vettétek? Szerjozsa!
Itt Ljonya! Hol vagytok? Vétel.
Ljonya, hallasz? Még mindig itt vagyunk. Mi történt?
Mi... Hosszú.
Elakadtunk. Értünk tudtok jönni?
Hol vagytok?
Nem messze. Úgy öt kilométerre. Tudod, hol a voronovói állomás?
Nem mész sehová!
Szerjozsa, hallasz? Megvan a vontatókötél.
Indulok. Ne kapcsold ki a rádiót!
Akkor veled megyünk.
Könyörgöm, maradj apámmal! Sietek!
Nem.
Ánya! Maradj a kocsiban! Sietek.
Nem hagylak egyedül elmenni.
Hol a kocsid?
A kocsinak annyi, Szerjozsa.
Haladtunk, minden rendben volt.
Marinának pisilnie kellett. Kiszálltunk, bementünk az erdőbe.
Hál' istennek elég mélyen voltunk, amikor odaértek a rohadékok.
Átkutatták a környéket, aztán elhajtottak a kocsinkkal.
Hogy kerültetek ide? A házad arra van.
Gondoltam, erre megyek,
aztán át a betonútra, hogy ne vegyenek észre.
És a kötél?
Nincs meg.
A rádión azt mondtad, megvan.
Ha nem mondom, nem jöttél volna értünk.
Ez normális?
Szerjozsa, miért hallgatsz?
Jó. Szálljatok be!
- Bepréselődünk. - Gyerünk!
Mit művelsz? Miféle kocsi? Szerjozsa, hát nem érted?
Nem a kötélért mentek! Itt akartak hagyni minket!
- Ira... - Mi az? Most mi lesz?
Egy kocsink van! Elment az eszed?
Ezt beszéljük meg később!
Ez a nő terhes. Hagyjuk itt megfagyni?
Mi vagy te, egy szent? Bocs, nem tudtam! Szerjozsa!
Humánusnak kellene maradnunk.
Akkor maradj! Rajta, maradj csak itt!
- Tehén! - Hová mész?
- Állj le! - Add át nekik a helyed!
Miért? Te mondtad, hogy nem is ismered őket!
Mozgás!
Szerjozsa, mondok valamit!
Odébb van egy benzinkút.
Hagyjatok ott minket! Kitalálunk valamit.
Jó lesz így?
- Indulás! - Mozgás!
Jó. Kifelé!
Polja, kifelé!
Nem akarok.
Marina!
Nagyon sajnáljuk. Nem akartunk itt hagyni titeket.
- Többé nem lesz ilyen. Elnézést! - Elég! Mindenkinek kínos. Kifelé!
Hová megyünk?
Megbeszélhetnénk? Miért kell elmennünk, Ljonya?
Gyerünk!
Hová megyünk? Fázom! Fáradt vagyok!
Szerjozsa!
Borisz Mihajlovics vár ránk.
Ma nem lesz benzin. Kérem, távozzanak!
Mozgás, Polja!
Nincs benzin, nincs gázolaj.
Ismétlem, nincs benzin! Távozzanak!
Itt várjatok! Sietek.
Megy valaki Szentpétervárra?
Elvinne valaki három főt?
Nem akarják eladni a kocsijukat?
Kocsira van szükségünk. Van pénzem!
Mind befértünk volna. Beférünk.
Indulunk, Szerjozsa?
Valaki eladná nekünk a kocsiját? Van pénzem.
Megy valaki Szentpétervárra?
Vigyenek el három embert!
Beférünk!
Szerjozsa!
Elnézést, ismer...
Hátrébb! Fertőzött!
Nyugalom! Nem vagyok fertőzött.
Köhög! Szemüveget húzott, hogy elrejtse a szemét!
Mindenkit megfertőz!
- Vitya! Vidd innét! - Álljon le!
- Vitya, csinálj valamit! - Nem vagyok fertőzött! Nyugi!
Fertőzött!
A kocsiba, gyorsan!
Ljonya!
Ott egy fertőzött férfi!
Beteg!
- Ljonya! - Mi az?
Most már mindig így lesz?
Ott egy kocsi, apa!
Ez a fertőzött pasas kocsija. Láttam, amikor kiszállt!
Nyilván az is fertőzött.
Fázom. Nem bírom ezt tovább.
Indulás!
SHOP
Nincs üzemanyag.
Engedjen be, kérem!
A terhes feleségem és a lányom fázik. A kocsinkat ellopták.
És ha fertőzöttek?
Jól vagyunk. Nem köhögünk! A szemem rendben. Nézze!
Van pénzem. Fizetek! Tessék!
Megfagyott a gázolaj.
Próbáltam felmelegíteni.
Két kilométerre elég lesz.
- Ki kell tartania a következő kútig. - Igen.
Sietnünk kell, Ánya! Gyertek utánam!
Szerjozsa, én szinte mindent meg tudok érteni.
De ez embertelen.
Szerjozsa! Helyesen tetted.
Emlékszel, mit mondtál anyádról?
Nem tudod, hogy lehet ezzel együtt élni.
Én sem tudom.
Miért van még itt? Miért nem ment el?
Hová mehetnék? Hamarosan mindenhol ez lesz.
Ez itt az én erődöm.
Látom, vannak készletei.
Nyugalom!
Tesszük, amit tudunk, a túlélésért.
Mindenki önmagáért felel.
Fázol, szépségem?
Kérsz egy italt?
Tessék, ez felmelegít.
Miért vagy ilyen félénk? Gyere ide!
Hagyja békén! Nem látja, hogy gyerek?
Nem magához beszélek.
Oké, odamegyek én.
Nézze, elég lesz!
Jó.
Maga menjen a picsába!
Elmegyünk. Megyünk!
Ljonya, kedves, kérlek! Menjünk! Kérlek, induljunk!
Indulunk! Már indulunk is!
Ljonya, kérlek! Menjünk!
Kérlek! Ljonya! Vége van! Elmegyünk!
Szemét!
Úristen, le akart lőni! Remegek!
Semmi baj, cicám. Vége van.
- Vedd fel a sapkád! - Köszönöm.
Itt halunk meg, igaz?
Baszhatjuk, érted?
- Az egész a te hibád! - Mi?
Miért hagytad ott őket?
Érted tettem!
Kurva jó!
Nyugi! Nem tudtam, hogy ez lesz belőle!
Mit tudtál te?
- Nyugi, Marina! - Hagyjál!
Elég!
Úgy tűnik, mégsem baszhatjuk.
A kocsiba! Melegedjetek meg!
Hiányoztam?
Csukd be az ajtót!
Hogy indítottad be?
Bemelegítettem. De kell rendes gázolaj.
Tudok egy helyet.
Kaphatnék tíz litert?
Csak hogy eljussak a következő kútig.
Megfizetem. Tessék.
Az órát is odaadhatom. Drága. Svájci.
Mutassa!
Egy pillanat!
Tessék.
A földre! Kezeket tarkóra!
Szóval ez a te erődöd.
Vigyétek a marmonkannákat! Ma akciósak.
Misa!
Miért kellett hozzáérned? Miért érsz hozzá?
Nem volt fertőzött.
Mi történt?
Nem volt fertőzött. Nézd, a szeme egészséges!
Mi történt?
Nem volt fertőzött.
Ragyogó.
Gyerünk!
Ez a benzin elég lesz, ugye?
Egész Karéliáig?
Szerjozsa, elég a duzzogásból! Nincs harag?
Nincs harag.
- Kérdezni akartam valamit. - Mit?
Ira jó az ágyban?
Láttam rajta. Megérzem az ilyesmit!
Majd meséld el később!
Rögtön láttam!
Sok tó van Karéliában.
Nekünk az kell, amit úgy hívnak... Vongozero.
Van a közepén egy sziget.
Ha jól emlékszem, 1977-ben...
Elnézést, 1978-ban. Szerjozsa még nem született meg.
Az anyjával eltévedtünk,
és egyszer csak ott volt előttünk egy hajó.
Kisodródott a partra. A háború óta elhagyatott lehetett.
Azóta minden évben elmegyek oda.
- A hajóhoz? - Igen.
Negyven év után egész kényelmes lett.
Lakható?
Több mint lakható!
Tiszta víz, tűzhely. Építettem egy vécét is.
A tó tele van hallal! Elég hely lesz mindenkinek.
Van egy hozzáépített rész is.
És ami a legfontosabb: senki nincs ott.
Letelepszünk. Megleszünk. Még gyereket is csinálunk, nem, Szerjozsa?
Nem pazarolhatunk el ennyi nőt! Meg kell mentenünk az emberiséget!
Kérem a rádiót!
Ki köhög? Szergej?
Nem én vagyok.
Én vagyok. Elnézést a zavarásért.
Ki maga?
A nevem Igor. Igor Jevgenyjevics.
- Üdv! - Üdv!
És hol van most, Igor Jevgenyjevics?
A padláson. Van itt egy rádióadóm.
Próbáltam jelet fogni. És maga?
Most mentünk el Tver mellett.
Értem. Van egy nénikém Tverben. Nem tudom, él-e még.
Hogy érzi magát?
Jól. Hála Istennek!
Örömmel hallom.
Most az egészség a legfontosabb.
- És a család közelsége. - A magáé ott van?
Hamarosan itt lesznek. Együtt leszünk.
Elnézést, maga...
Csak azt akartam kérdezni, ismer-e imádságokat.
Mert én egész életemben...
Először Komszomol-tag voltam,
utána pedig valahogy sosem volt időm rá.
És szeretném, ha valaki imádkozna. Talán segít. Nem tudom.
Sajnálom, nem ismerek.
Én sem.
Urunk, Jézus Krisztus, Isten fia, ments meg minket!
Könyörülj rajtunk!
A te könyörületességedben és kegyelmedben
könyörülj meg Igor bűnös lelkén!
A többire nem emlékszem.
Megengedi, Borisz Mihajlovics?
Ne ifjonti, tudatlan bűneit nézd,
és add meg neki a békés, keresztény halált!
Mentsd meg lelkét a ravasz démonok sötét tekintetétől,
fogadják be fényességed angyalai!
Irgalmazz neki az Úr Napján...
A feliratot fordította: Csonka Ágnes