Jäklar, det är fel by.
Vänta på mig här, Vika, raring. Strax tillbaka.
Ursäkta! Är nån av er läkare?
-Vad har hänt? -Anya, stanna!
Min fru har värkar. De startade en vecka i förtid.
Vi skulle till Moskva, men vägen är blockerad.
Vi har ingen mobil eller internet. Hjälp oss. Vi är rådlösa.
Kommer värkarna regelbundet?
Jag vet inte. Jäklar! Hon har väldigt ont.
Vikut! Vi måste fråga henne.
-Vi måste få in henne i huset. -Undan från honom!
-Ira, vad är det? -Han kan vara sjuk.
Vad menar du?
Jag har ingen feber eller hosta. Ingen snuva heller. Jag är inte sjuk!
Ira, var inte dum!
Uppfattat.
Vad fan gör du? Är du galen?
Vad vill du? Försvinn!
Tyst! Jag beklagar. Det passar illa nu.
Vi är knappt vid liv själva. Vi är spända.
Och ingen här är läkare. Kanske finns nån i närheten.
Solnechnogorsk ligger en halvtimmes väg bort. Åk dit!
Ta den här!
Det finns ett BB på vägen till Klin.
Högst tio minuter. Jag har slagit upp det.
Ta det här, så gör det mindre ont. Jag har mer.
-In i bilen. -Okej.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Seryoga, vilket bra tält.
Vi lägger det i din bil. Jag har inte plats.
-Har du stroppar? -Ja.
Ta hit dem.
Har du nån diesel över? Jag behöver bränsle till Anyas bil.
Den är i garaget där borta. Det finns en dunk på hyllan.
-På hyllan? -Ja.
Var ska vi sitta, Seryozha? Jag och Anton?
Ni åker med min pappa i Anyas bil. Lägg era saker i bilen.
Vi skulle ju åka med dig.
Ira, du åker med pappa. Vi har beslutat.
Vem har beslutat? Hon, va?
Det spelar ingen roll nu!
Vi måste bort härifrån!
Sätt fart!
Seryozha, här. Man trycker här och...
Jag klarar mig. Åk först ni.
-Ja. -Vi följer efter.
-Hoppa in. -Jag vill åka med pappa!
Hoppa in!
-Kör inte för fort. -Okej.
-Pappa! -Anton!
Jag vill åka med dig!
Antosha, lyssna på mig.
Då var det dags.
Jag åker bakom. Du kan se mig genom bakrutan.
Nej! Jag vill följa med dig!
Var inte hysterisk som en bebis. Pojkar ska inte bete sig så!
-Ira! -Anton! Sluta med "Ira"!
Hör på. Du är en stor pojke nu.
-Ska vi åka eller inte? -Vänta lite!
Sätt fart! De jäklarna kan komma tillbaka närsomhelst.
-Nu får det räcka! -Okej.
-Låt mig prata med honom. -Sluta! Anton, in i bilen!
Vad gör du? Sluta!
-Jag talar med min son hur jag vill! -Nog!
Anton.
Det är okej. Pappa åker med dig. Okej?
Och vi åker med Boris Mikhaylovich.
-Tack. -Kom nu, Misha!
-In i bilen. -Boris Mikhaylovich, kliv ur.
Leonid, hör du mig?
Klart och tydligt.
Är det här enda vägen till byn?
Det är huvudvägen.
De kan ta den här vägen om de återvänder. Vi bör ta en annan.
Ta höger när vägen delar sig i så fall.
Anya, ta höger när vägen delar sig.
Varför? Det blir en omväg.
Det är säkrare.
Vi får snurra där i flera timmar! Jag svänger åt vänster.
Anya.
Anya, vart ska du?
Fasen, ta höger, sa jag ju!
Okej, det här går fortare.
Hon är rätt snygg, va?
Klart yngre än Anya. Nästan 30.
Men jag förstår Seryoga.
Anya är rik, och av hennes hus att döma...
Lyonya, ålder spelar väl ingen roll när det gäller kärlek.
Ja. Det beror på åldern hos vem.
Anya, vad är det? Din bil ryker.
Hör du mig, Anya?
Vad har hänt?
Seryoga, vi har problem.
Är det vinterdiesel? Vilken dunk tog du?
Den under hyllan, som du sa.
"På hyllan" sa jag! Lyssnade du alls?
-Hur mycket hällde du i? -Alltihop.
Jäklar.
Vi behöver vinterdiesel.
Fram med bogserlinan. Vi bogserar bilen till närmaste mack.
Va? Har ni ingen bogserlina?
-I nån av bilarna? -Jag har aldrig haft nån.
Okej.
Lyonya, har du en bogserlina?
-Jag tror det. Jag kollar. -Gör det.
-Jo, Mikhalych... -Ja.
Exakt vart norrut ska vi?
Vongozero-sjön, Karelen.
Jag förstår. Det är väl 70, 80 mil dit?
Hundra mil. Lite drygt.
Är ditt hus stort nog... för vår samling?
Låt oss komma dit i säkerhet först.
Det är stort nog.
-Hur gick det med bogserlinan? -Fan.
Vad är det?
Jag lämnade den nog i terrängbilen efter jakten.
Vi måste åka tillbaka.
-Vi måste åka tillbaka! -Nej, för farligt.
Är det inte farligt här då, på vägen mitt i natten?
-Ge mig nycklarna. Jag åker själv. -Du åker ingenstans.
Okej. Jag åker och hämtar den.
Tänk om de redan är där?
Då återvänder jag utan linan. Jag är ingen idiot.
Polina och Marina kanske ska stanna.
Nej, jag vill ha mina kvinnor med mig.
Lugn, jag är strax tillbaka.
Som Anna Karenina sa: "Ena benet här och det andra där."
-Stäng inte av walkie-talkien! -Okej.
Karelen, för fasen. Pomorer.
Misha!
Pappa, vi åker inte tillbaka, va?
Jag såg bogserlinan i skuffen.
Det suger att lämna dem så där.
Det skiter jag i.
De där oduglingarna är värdelösa.
Vår guide klarar sig inte länge. Oavsett infektionen.
Seryoga och hans två tjejer, för fan.
De når aldrig Karelen!
Lyonya, hör du mig? Kom.
Lyonya! Hör du mig?
Är allt väl?
Lyonya. Var är du? Kom.
Varför svarar han inte?
Det är väl klart. De lämnade oss.
Jag lyssnar.
Jag bara kollar anslutningen. Hur lång är räckvidden?
Tio till femton kilometer.
Allt väl, oroa er inte. Vi är strax tillbaka. Klart slut.
Han har somnat.
Seryozha.
Gå inte, snälla.
Vi åker till St. Petersburg-området.
Vi ligger lågt hos Valera vid Ladogasjön.
Vet du att Valera fortfarande lever?
Därifrån tar vi oss in i Finland.
Vi har våra pass med Schengen-visum. Okej?
Tror du att de släpper in oss?
-Jag läste att gränserna är stängda. -Vad har du läst?
Du tror på allt skitsnack på internet.
Hur ska vi sova?
Men för fan, Marina?
Har du aldrig sovit i en bil? Sov, bara!
Jag måste kissa.
Vi går ur bilen.
Gör det här.
-Jag kan inte kissa här! -Jag vänder mig bort!
Vi går in i skogen! Jag kan inte kissa vid vägen.
Tomt.
Det är en av våra.
Ja, absolut.
Tog du nycklarna?
-Nej. -Fan.
Hur ska vi klara oss utan bilen?
Det går upp och ner. Vi kommer på nånting.
De måste finnas här!
Genomsök skogen! Sök efter fotspår!
Lyonya.
Sätt fart! Låt dem inte komma undan!
Jag ser fotspår.
Där är de! Sätt fart!
Lyonya, du drar för hårt! Du gör mig illa!
Försiktigt! Såja!
Var tyst! Såja.
De gick ner här.
Allihop, ner här!
Lyonya, hör du mig? Kom.
Leonid, hör du mig? Kom.
Poesi eller prosa?
Allt väl? Kom.
Lyonya! Var är du? Kom.
Gå ner! Måste jag upprepa mig?
Tänk om det inte är de?
Ser du inte fotspåren?
De kan vara nån annans.
-Vemsomhelst kan ha gått här. -Det är kallt. Glöm dem.
Allvarligt, Sanya.
Vi tar deras bil och återvänder till basen.
Killarna väntar.
Är du inte klok?
De dödade min bror, och ni är rädda för att skrapa er på ändan!
Gå ner, nu!
Du först! Sätt fart!
Var tyst.
Tack, Lekha.
Han har gått mig på nerverna. Visst, killar?
Vad ska vi rapportera till basen?
Att du dödade honom.
Va?
Så vi måste skjuta dig.
Vi sticker härifrån. Jag är hungrig.
Vi har inte hunnit äta på hela dagen.
Jag kör Escaladen.
Just en snygg flykt.
Ingen bil, inget tält, inga vapen.
Ingenting.
Vi kommer på nåt.
Jag såg på ögonen att hon var sjuk.
Hon skrek och bönade.
Jag släppte inte in henne.
Jag gömde mig i sovrummet med Antosha,
för att inte höra henne.
Jag vet inte ens om hon gick sin väg eller om de...
Ira, sluta plåga dig själv.
Vad hade du för val?
Hur kan jag leva med det?
Jag kan ännu höra hennes röst i mitt huvud, bönande utanför dörren.
Kom hit.
Vad som än händer mellan oss...
...finns jag alltid här. Alltid.
Hör du det? Tro mig.
Hör du mig? Seryoga!
Lyonya här! Var är du? Kom.
Lyonya, hör du mig. Vi är kvar här. Vad har hänt er?
Vi är... Det är en lång historia.
Vi sitter fast. Kan du hämta oss?
Var är ni?
Inte långt bort, bara fem kilometer. Känner du till Voronovo-stationen?
Du går ingenstans.
Seryoga, hör du mig? Jag har bogserlinan.
Jag kommer. Stäng inte av radion.
Då följer vi med dig.
Snälla, stanna hos min far. Det här går fort.
Nej.
Anya, stanna i bilen. Jag är snart tillbaka.
Du får inte gå ensam.
Var är din bil?
Bilen är paj, Seryoga.
Vi körde, allt gick bra.
Marina måste kissa. Vi gick ut i skogen.
Tur att vi var långt inne i skogen när de jävlarna dök upp.
De sökte efter oss och körde sen iväg i vår bil.
Hur kom ni hit? Ditt hem ligger ditåt.
Jag tänkte ta den här vägen
och ta mig fram till asfaltvägen och komma fram osedd.
Och bogserlinan?
Jag har den inte.
Du sa ju det över radion.
Annars hade ni inte kommit och hämtat oss.
Helt otroligt!
Seryoga, varför är du tyst?
Okej. Hoppa in i bilen.
-Vi tränger ihop oss. -Kom.
Vad gör du? Vilken bil? Seryozha, förstår du inte?
De tänkte inte hämta bogserlina! De tänkte lämna oss!
-Ira... -Vadå? Vad ska vi göra?
Vi har bara en bil! Är du galen?
Vi diskuterar det sen.
Hon är gravid. Ska vi bara lämna henne här i kylan?
Och vad är du, ett helgon? Förlåt, jag visste inte! Seryozha!
Vi måste vara medmänskliga.
Så stanna här då! Stanna här!
-Kossa. -Vart ska du?
-Sluta, Ira! -Ge dem din plats i bilen!
Varför ska jag sluta? Du kände dem inte, sa du!
Maka på dig.
Seryoga, vi gör så här.
Det finns en mack längre fram.
Lämna oss där. Vi kommer på nåt.
Funkar det för dig?
-Kom nu. -Sätt fart!
Okej. Ut.
Polya, ut.
Jag vill inte.
Marina!
Vi är verkligen ledsna. Vi ville inte lämna er.
-Vi ska inte lämna er igen. Förlåt. -Du skämmer ut oss alla. Ut!
Vart ska vi ta vägen?
Kan vi inte prata om det? Varför måste vi lämna, Lyonya?
Kom nu.
Vart ska vi gå? Jag fryser och är trött!
Seryozha.
Boris Mikhaylovich väntar på oss.
Inget bränsle idag. Åk hem.
Polya, sätt fart!
Ingen bensin, ingen diesel.
Jag upprepar, inget bränsle. Åk hem.
Vänta här. Jag kommer strax.
Ska nån till St. Petersburg?
Har nån plats för tre?
Hör ni, vill ni sälja er bil?
Vi behöver en bil. Jag har pengar!
Vi hade fått rum allihop.
Seryozha, ska vi åka?
Vill nån sälja sin bil? Jag har pengar.
Ska nån till St. Petersburg?
Ge lift åt tre personer!
Vi får rum.
Seryozha.
Seryozha!
Ursäkta, vet ni...
Akta er! Han är smittad!
Lugn. Jag är inte smittad.
Han hostar! Han har glasögon för att dölja ögonen!
Han smittar oss alla!
-Vitya! Få bort honom från mig! -Sluta!
-Vitya, gör nåt! -Jag är inte smittad! Lugn!
Han är smittad!
In i bilen, fort!
Lyonya!
Där är en smittad man.
Han är sjuk!
-Lyonya... -Va?
Kommer det jämt att vara så här nu?
Det finns en bil, pappa.
Den smittade mannens bil. Jag såg honom kliva ur den.
Den är säkert också smittad.
Jag fryser. Jag står inte ut längre.
Kom.
BUTIK
Ingen bensin.
Släpp in oss, snälla.
Min gravida fru och dotter fryser. Vår bil blev stulen.
Tänk om ni är smittade?
Vi är friska. Ingen hosta, ingenting. Se på mina ögon.
Jag har pengar. Jag betalar. Här.
Dieseln frös.
Jag försökte värma upp den.
Det räcker nog i två kilometer.
-Det måste räcka till nästa mack. -Ja.
Anya, vi måste skynda oss. Följ mig.
Seryozha, jag förstår situationen.
Det här är inte rätt.
Seryozha. Du gjorde det rätta.
Minns du vad du sa om din mamma?
Att du knappt kan leva med det.
Jag kan inte heller leva med det.
Varför är du kvar? Varför flydde du inte?
Vart ska jag ta vägen? Det är snart likadant överallt.
Det här stället är min borg.
Jag ser att du har förråd.
Lugn.
Vi gör vad vi kan för att överleva.
Man är sig själv närmast.
Fryser du, sötnos?
Nåt att dricka?
Drick det här, så blir du varm.
Varför är du blyg? Kom hit.
Låt henne vara! Ser du inte att hon är ett barn?
Jag pratar inte med dig.
Okej, då kommer jag till dig.
Det är nog.
Okej.
Dra åt helvete.
Vi går. Vi ska gå.
Snälla Lyonya, vi går. Kom.
Vi går! Vi går ju!
Snälla Lyonya! Kom!
Snälla! Lyonya! Det är över. Kom!
Den skiten!
Han ville skjuta dig! Jag darrar än.
Det är bra nu, vännen. Det är över.
-Sätt på dig mössan. -Tack.
Vi kommer att dö här, va?
Vi är helt körda, förstår du inte det?
-Det är ditt fel! -Va?
Varför lämnade du dem kvar?
För er skull!
Ja, det gick ju jävligt bra!
Lugn! Jag visste inte att det skulle bli så här!
Vad visste du?
-Lugn, Marina. -Låt mig vara!
Det räcker.
Vi är visst inte körda ändå.
Polina, Marina, in i värmen i bilen.
Har du saknat mig?
Stäng bildörren.
Hur lyckades du starta?
Jag värmde upp motorn. Men vi behöver vinterdiesel.
Jag vet ett ställe.
Kan du sälja tio liter till mig?
Bara så jag kommer till nästa mack.
Jag betalar bra. Här.
Du får klockan. Den är dyr. Schweizisk.
Visa mig den.
Ett ögonblick.
Här.
Ner på golvet! Händerna bakom huvudet!
Så det här är din borg?
Ta dunkarna. De är gratis idag.
Misha!
Misha! Misha!
Varför måste du röra honom? Varför?
Han var inte smittad.
Var hände?
Han var inte smittad. Hans ögon ser friska ut.
Vad hände?
Han var inte smittad.
Lysande.
Skjut på!
Nu räcker bränslet åt oss, va?
Räcker det till Karelen?
Seryoga, sluta tjura. Vänner?
Vänner.
-Jag vill fråga dig en sak. -Vadå?
Är Ira bra i sängen?
Jag förstod det. Jag känner sånt!
Berätta sen.
Jag såg det direkt!
Det finns många sjöar i Karelen.
Den vi ska till heter... Vongozero.
Det finns en ö i mitt i sjön.
Om jag minns rätt, 1977...
Förlåt, 1978. Seryozha var inte född än.
Min fru och jag kom vilse en gång
och plötsligt dök ett skepp upp rakt framför oss.
Det hade spolats upp på stranden. Det var säkert övergivet sen kriget.
Jag har åkt dit varje år sen dess.
-Till skeppet? -Ja.
Det blev rätt bekvämt efter 40 år.
Går det att bo där?
Gott och väl!
Rent vatten, en spis. Jag satte in en toalett.
Sjön är full av fisk! Där finns gott om plats för oss alla.
Det finns ett annex också.
Och viktigast av allt, det finns ingen där.
Vi installerar oss och har det bra. Vi kan till och med göra barn, visst, Seryoga?
Vi kan inte slösa bort så många kvinnor! Vi måste rädda den mänskliga rasen!
Ge mig radion.
Vem hostar? Sergey?
Inte jag.
Det är jag. Förlåt att jag stör.
Vem är du?
Jag heter Igor. Igor Yevgenyevich.
-Hej. -Hej.
Var är du nu, Igor Yevgenyevich?
På vinden. Jag har en station här.
Jag försökte hitta en signal. Och ni?
Vi har just passerat Tver.
Jag förstår. Jag har en faster i Tver. Vet inte om hon lever än.
Hur mår du?
Bra, tack och lov.
Skönt att höra.
Hälsan är viktigast av allt nu.
-Det, och att ha familjen nära. -Har du familjen nära?
De kommer snart. Då är vi tillsammans.
Ursäkta, är du...
Jag ville fråga, kan du några böner?
För hela livet har jag...
Först var jag i Komsomol,
och sen har jag aldrig haft tid.
Jag vill att nån ber. Kanske hjälper det. Jag vet inte.
Beklagar.
Inte jag heller.
Herre Jesus Kristus, Guds son, rädda oss.
Var oss nådig.
I din barmhärtighet och nåd,
var den syndfulle Igors själ nådig.
Jag minns inte resten.
Får jag, Boris Mikhaylovich?
Minns inte hans ungdoms synder och hans okunnighet,
och förläna honom en fridfull död som kristen.
Bevara hans själ från de listiga demonernas mörka ögon,
och må dina ljusa änglar ta emot honom.
Var honom nådig på Herrens dag...
Undertexter: Bengt-Ove Andersson