‎Nu mai bate câmpii!
‎Oamenii mor pe capete în țară.
‎Și cică el și-a revenit.
‎Nu există miracole, Pal Lerici.
‎Chiar și-a revenit.
‎Și-a revenit?
‎Sigur a avut boala asta? ‎Cu ochii, tusea și toate alea?
‎A avut toate simptomele inițiale, ‎inclusiv la ochi.
‎Și ce? Crezi că o să găsim medicamentul ‎în Cerepoveț?
‎Medicul-șef așa mi-a promis. ‎Am fost colegi.
‎Trebuie să mergem la spital.
‎AMBULANȚĂ
‎Ești haios. Când ți-a promis asta?
‎Probabil că s-a răzgândit deja.
‎Vezi și tu ce se întâmplă în țară. ‎E tot mai rău pe zi ce trece.
‎Nikolai Petrovici.
‎De ce-mi spui așa? Aveam o înțelegere.
‎Iartă-mă, unchiule Kolia. ‎Lasă-mă să mă gândesc.
‎Lasă gânditul, o să te ia durerea de cap.
‎Să trecem pe la Ira Martinova. Doar o oră.
‎Are un semn din naștere pe fund. ‎E ca o stea călăuzitoare.
‎Strălucește noaptea.
‎Unde era? Pe stânga sau pe dreapta?
‎Încetează, unchiule!
‎Știu, pe dreapta. Sunt sigur.
‎ORAȘUL CEREPOVEȚ
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Rahat!
‎Mă duc să arunc o privire. ‎Vii sau mă aștepți aici?
‎N-am depus jurământul lui Hipocrate, nu?
‎Ce alunecos e pe aici!
‎CABINET DE TRATAMENTE
‎A promis că ne ajută, nu?
‎Ce-i asta? „Raionul va fi evacuat.”
‎Ce căutăm aici?
‎O magazie, unchiule Kolia.
‎Să mergem acolo?
‎- Unde? ‎- În locurile alea...
‎Stați! Am spus să stați!
‎Nenorociților! Vă rup în bătaie!
‎Fir-ar să fie!
‎Pal Lerici!
‎Ești teafăr?
‎Cine era?
‎Nu știu, niște drogați.
‎Ibuprofen.
‎Ne trebuie ibuprofen?
‎Nu. Căutăm Evazine, unchiule Kolia.
‎Evazine.
‎Slavă Domnului că am scăpat de acolo!
‎Nikolai Petrovici. Unchiule Kolia.
‎Ce?
‎Mulțumesc că m-ai dus acolo.
‎Altcineva n-ar fi acceptat. ‎Serios, îți sunt recunoscător.
‎Te rog! Bine, o să fiu sincer.
‎Voiam să trec și pe la Ira Martinova. ‎Să ne facem de cap.
‎Dar mi-am amintit ‎că soțul ei va fi eliberat.
‎Așa că m-am răzgândit.
‎Tu cu câte femei ai fost?
‎Dacă e să le aduni pe toate, ‎începând din liceu.
‎Două.
‎Nu pot să cred! Pe bune? Doar două?
‎Ești haios. ‎Aș fi înțeles dacă era doar una.
‎Dar două... Nu e nici laie, nici bălaie.
‎Nu mă prea interesează femeile.
‎Mi se par complicate.
‎De fapt, ele nu prea mă suportă.
‎Știi câte am avut eu? Ghici!
‎Spune!
‎Zece.
‎Ești haios.
‎Zece am avut doar în liceu.
‎În total, am avut 99.
‎Încă una și fac suta.
‎După ce ating pragul ăsta, ‎pot să mor liniștit.
‎De ce ești așa pretențios? ‎Sau ai vreo problemă?
‎Problema e
‎că nu vreau să fiu cu femeile ‎care vor să fie cu mine.
‎Cum adică? Știi ce cred eu?
‎Trebuie să te relaxezi.
‎Să folosești umorul. Da!
‎Fetele apreciază umorul.
‎O să țin cont de asta.
‎Așa și trebuie.
‎Rahat!
‎Anton!
‎Dumnezeule! Anton! Doamne!
‎Ți-am spus să nu pleci nicăieri! ‎Trec mașini pe stradă. Doamne!
‎Ești orb? Era să-mi lovești copilul.
‎Dar e teafăr.
‎Liniștește-te! Nu s-a întâmplat nimic.
‎Și nu trebuia să chemi ambulanța.
‎Dacă-l loveam, ambulanța era deja aici.
‎A fost o glumă proastă. Scuze. ‎E cineva infectat?
‎Nu.
‎Bine. Aveți grijă de voi!
‎Bun...
‎Vitamina C?
‎- Ce spui? ‎- Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Dumnezeule!
‎Eu sunt Pavel.
‎Irina.
‎Ești doctor?
‎Vino cu noi!
‎Hai!
‎Nu mai pleca de lângă mine!
‎Băga-mi-aș!
‎Doare?
‎Nu prea.
‎Ce-i praful ăsta?
‎Ea zicea că e un antiseptic.
‎Cine zicea?
‎Veterinara.
‎Veterinara i-a pus copci?
‎Nu, eu.
‎E foarte bine. Ai învățat undeva?
‎Am improvizat.
‎Ai talent.
‎Cât de grav e?
‎E foarte puțin puroi.
‎Putem să-l drenăm, ‎dar s-ar infecta mai rău.
‎Dezinfectați-l unde se desfac copcile, ‎până se usucă.
‎Și lăsați bandajul mai larg, ‎să nu se ude dedesubt.
‎V-am zis, sunt bine.
‎Și n-am febră.
‎Nu pot să vă prescriu medicamente, ‎n-am nimic la mine.
‎În asemenea situații, ‎un antibiotic pentru uz topic e suficient.
‎Cred că o să-și revină.
‎Dar e prea devreme ca să te ridici.
‎Mulțumesc.
‎Ce minus ai?
‎Am mai multe minusuri.
‎Mă refeream la dioptrii.
‎Minus patru.
‎Ușor...
‎Îmi pare rău, nu mă pot abține.
‎Se închid singuri. ‎N-am mai purtat lentile de contact.
‎Nu-i nimic, mai încercăm o dată.
‎- Și tu? ‎- Eu mai am. Ține ochii deschiși.
‎Ține-i deschiși! Nu clipi! ‎Deschide ochii! Așa.
‎- Îmi pare rău, n-o să meargă. ‎- Ba da.
‎Cum e?
‎Ce frumoasă ești!
‎Nu e minus patru.
‎Dar tot e mai bine decât deloc.
‎Pot să te fotografiez, ‎să-mi amintesc de tine?
‎Ce tot fac acolo?
‎Lionia?
‎Te simți bine?
‎Da.
‎Tată?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Unde?
‎În casa aia. De ce ai ieșit așa repede?
‎Ți-am zis.
‎Ai spus că erau bolnavi.
‎Da.
‎Că ne-au luat mâncarea.
‎Lionia, trage!
‎Trage!
‎Că ai fugit de acolo.
‎Și împușcătura? Ai ucis pe cineva?
‎Polina, nu mă mai freca la cap.
‎Sper că e bine.
‎Pleci?
‎Da, trebuie să plec.
‎Scuzați-mă! Nu plecăm?
‎O să se întunece în curând. ‎Iar ei stau degeaba.
‎Unde vă duceți?
‎Mergem acasă, la Vitegra. Voi?
‎La Karelia.
‎Nu e în aceeași direcție?
‎Nu. Noi o luăm pe drumul din dreapta.
‎Noi mergem la stânga. Multă baftă!
‎Mulțumim.
‎Mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎La revedere!
‎Spune-mi...
‎epidemia asta ‎o să se termine în curând, nu?
‎Mă tem că nici n-a început bine încă.
‎„La revedere.” Pe bune, „la revedere”?
‎De ce n-ai făcut o plecăciune?
‎Ce puteam să spun?
‎Mai bine nu spuneai nimic.
‎Măcar păreai misterios. ‎Se uita la tine foarte...
‎Da?
‎Cum?
‎Ca la Făt-Frumos.
‎Nu înțeleg ceva: ‎ce legătură are Serghei cu ea?
‎Ăla cu copcile? E fostul ei soț.
‎Roșcata e iubita actuală.
‎Băiatul care a sărit în fața mașinii ‎e fiul lui.
‎Ăla întârziat e fiul lui vitreg.
‎De unde știi toate astea?
‎De unde? Am experiență de viață.
‎În plus, moșul era vorbăreț.
‎În fine, hai să mergem!
‎Vrei?
‎Mulțumesc.
‎Mamă, mie nu-mi dai?
‎Tu nu meriți.
‎De ce?
‎Pentru că ai sărit în fața mașinii,
‎când ți-am spus să nu ieși în stradă.
‎Nu e corect!
‎Obișnuiește-te! Viața nu e corectă.
‎De ce nu-i dai una? Vezi...
‎Anton, stai potolit!
‎Dar mie mi le-a dat.
‎Și ce?
‎Îmi pare rău. Toșa, te doare? Ia să văd!
‎Javră!
‎Anton, ăsta e un cuvânt foarte urât.
‎Nu poți să vorbești așa cu nimeni.
‎Darămite cu mama ta!
‎Unde l-ai învățat?
‎Javră!
‎Ira, oprește!
‎Opriți!
‎Așteptați-mă aici.
‎Ce e?
‎E capăt de drum, fir-ar să fie!
‎Rahat!
‎Ce facem acum?
‎Ai grijă!
‎- Serioja, de ce te-ai dat jos? ‎- N-am nimic.
‎Noroc că n-am ajuns aici noaptea.
‎A fost detonat?
‎Acum pe unde o luăm?
‎Trebuie să ne întoarcem. ‎Singurul drum e prin Vitegra.
‎Nu văd nimic.
‎Să încetinim, unchiule Kolia!
‎Să încetinim? Abia ne târâm.
‎Ce e acolo? Vezi?
‎Da. Ce e?
‎Hai să ne uităm!
‎EDEN KARAOKE CAFENEA
‎Vino cu mine.
‎Poate ne dau ceva cald de băut. ‎Nu știm ce ne așteaptă mai încolo.
‎BINE AȚI VENIT
‎După tine!
‎Bună seara!
‎Putem rămâne un pic aici?
‎Aveți rezervare?
‎Nikolai.
‎Natalie.
‎Chiar te cheamă Natalie?
‎Să-ți arăt buletinul?
‎Mai târziu.
‎Fir-ar a naibii! Ce are?
‎Gata, nu distruge ambreiajul. ‎Te tractez eu.
‎Mamă!
‎Te rog să mă ierți.
‎Promit că o să fiu cuminte.
‎Ai greșit, acceptă consecințele.
‎Nu cumva să plângi!
‎Lacrimile nu te-ajută.
‎Nu vreau să fii un plângăcios, ‎ca taică-tău.
‎Gata?
‎O să întindem cu atenție sfoara, ‎să te tragem.
‎Dă-te la o parte, Mihalici! ‎Nu sta în cale!
‎- Lionia, mai bine ne dăm jos. ‎- Stai aici.
‎Lionia! Mai trăiești?
‎Suntem teferi.
‎Ești întreagă?
‎Da, suntem bine.
‎Ajutați-o pe Marina!
‎Curge ceva.
‎Hai! Ce curge?
‎- Rezervorul e găurit. ‎- Curge benzină.
‎Aduceți canistre, ce aveți la îndemână!
‎Fir-ar a naibii!
‎Băga-mi-aș! Rezervorul e găurit. Ține!
‎Asta e. Până aici ne-a fost.
‎Trebuie s-o scoatem cumva de aici.
‎N-avem nevoie de multe vorbe
‎Să bem pentru iubire, dragule
‎Să bem pentru iubire
‎Uită-te la versuri! Vezi?
‎Chiar dacă nu mai ai cuvinte
‎Fără cuvinte...
‎Dacă mă iubești
‎Să bem pentru iubire!
‎Ce bine că am rămas aici!
‎Tu conduci.
‎E bucătăreasă aici. ‎Când a început epidemia, toți au plecat.
‎E singură. N-are unde să se ducă, ‎așa că a rămas. E singură aici.
‎De ce sunt paharele goale?
‎Lasă-mă pe mine!
‎Ce ziceți de festinul nostru ‎în vremea ciumei?
‎Mi se pare nepotrivit.
‎Îți mâncăm mâncarea.
‎Băiete, lasă boceala! ‎Doar o viață avem. N-am dreptate?
‎Ai perfectă dreptate.
‎Să bem ca doi camarazi!
‎Bine.
‎Pentru noi cunoștințe!
‎Înnebuneam aici. ‎N-am mai văzut oameni de o săptămână.
‎Credeam că au murit toți ‎și am rămas singură pe lume.
‎Dar am venit noi.
‎- Cine-i aici? ‎- Tu ești.
‎Așa e.
‎Uită-te la tine! Nu poți să-mi faci asta.
‎- De ce? ‎- Mă topesc.
‎Trebuie să plecăm, unchiule Kolia.
‎Hai să mai încercăm o dată!
‎Pașa, am mai încercat. Uită-te pe geam!
‎Uite câtă zăpadă e! ‎Toate drumurile sunt blocate.
‎Relaxează-te! Ești prea încordat.
‎Te duc la destinație.
‎Unde vrei să pleci? ‎Stai aici! Nu e așa rău, nu?
‎Spune-i că e foarte bine aici.
‎A făcut o promisiune.
‎Cui?
‎Arată-i! Nu mai sta. Arată-i!
‎Îl cheamă Petia, are zece ani. ‎I-am promis că-i aduc medicamentul.
‎Când ai făcut asta?
‎Acum două zile.
‎Probabil că deja a...
‎Eu i-am promis.
‎Ești un om bun, Pașa. O rază de soare.
‎Așa e. Aș vrea să strălucească mai puțin. ‎Lumina se stinge prea repede.
‎Serioja, treci la volan. ‎Nu vreau să-ți punem iar copci.
‎Da.
‎Bine.
‎Tată!
‎De ce te-ai dat jos? Treci în mașină!
‎Pot să împing și eu?
‎Nu.
‎Lasă-l să stea aici.
‎Nu. Ți-am spus să treci în mașină. ‎Ești pedepsit.
‎De ce?
‎Pentru vitamina C.
‎- Pentru vitamina C? ‎- Pot să merg cu tine?
‎Anton, ca să plecăm undeva, ‎trebuie să deblocăm mașina.
‎Păzește-o pe mătușa Marina. ‎Așa, Mișa, cu toată puterea!
‎Haide!
‎Fetele care nu sunt gravide să împingă!
‎Polia, de ce stai? Hai! ‎Dă-i bătaie, Serghei!
‎Unu, doi...
‎Trei!
‎Împingeți!
‎Ultima epidemie de ciumă din Europa ‎a avut loc la Moscova,
‎în a doua jumătate a secolului XVIII.
‎În trei ani au murit între 50.000 și ‎100.000 de oameni, un locuitor din șase.
‎Nimeni nu știa ce fel de boală era ‎și de unde venise.
‎Putem să pornim motorul, ‎să încălzim mașina?
‎Nu-mi mai simt picioarele.
‎Trebuie să reziști, ‎nu prea mai avem benzină.
‎Poate se încălzește dimineață ‎și-l scoatem pe Serioga.
‎N-o să apucăm dimineața.
‎Mișa, ne spuneai ceva.
‎În timpul epidemiei din 1771, ‎au început protestele.
‎Au fost numite Revoltele Ciumei. ‎Motivul revoltei a fost
‎interzicerea slujbelor de rugăciune de ‎către arhiepiscopul Ambrosius al Moscovei
‎la icoana Fecioarei din Bogoliubovo.
‎Încerca să împiedice marile adunări umane ‎care provocau răspândirea ciumei.
‎În cele din urmă, gloata a jefuit ‎mânăstirea Ciudov, l-a ucis pe arhiepiscop
‎și a distrus avanposturile de carantină ‎și casele boierilor.
‎Oare ce se întâmplă acum la Moscova?
‎Ce se întâmplă? Același lucru.
‎Cineva trebuie să-l învețe.
‎- Nu așa. ‎- Atunci, cum?
‎Cum faci tu?
‎Îi cânți în strună, tată de duminică!
‎Ies să fumez.
‎Ai uitat că nu mai avem țigări?
‎- Ira, nu te mai purta ca o... ‎- Ca o ce?
‎N-am nevoie de ordinele tale.
‎Dar de ce ai nevoie?
‎De un bărbat adevărat.
‎Iar începi.
‎Trebuie să pricepi ‎că între noi n-o să mai fie ca înainte.
‎Cine a spus că mă refeream la tine?
‎Te-a făcut plângăcios.
‎Ești un mic turnător.
‎Scârbos!
‎- Ira, ce faci acum? ‎- Ce fac?
‎Antoșa, vino încoace!
‎Nu-mi mai agresa fiul. ‎Nu te mai răzbuna pe el.
‎Dacă vrei să te răzbuni, ‎răzbună-te pe mine. Fă-o!
‎Dar lasă-l în pace.
‎Crezi că pentru tine m-am întors? ‎Nu-mi pasă de tine.
‎Tată, mă doare.
‎Iartă-mă!
‎Mihalici, vino!
‎Ridică-te! Așa. Adu pușca!
‎Anton, Ira, ‎treceți în spatele Land Roverului! Repede!
‎Ania, treci înapoi! Am spus să te întorci.
‎Stai pe loc!
‎E mut?
‎Așa se pare.
‎Cred că ne invită la el acasă.
‎Da, dar e ciudat. Nu-l cunoaștem.
‎Și? Nici pe tine nu te cunoșteam, ‎dar m-am obișnuit.
‎- Hai! De ce nu? ‎- Haide!
‎Nu stabiliserăm nimic, ‎dar n-avem ce să-ți dăm în schimb.
‎Doar niște conserve de carne.
‎De ce? Avem bani.
‎Avem bani, dacă ai nevoie. Avem bani.
‎E plăcut aici. Locuiești singur?
‎E mut, tată, nu surd.
‎Știu. Dar vreau să fiu sigur.
‎Unde mergem?
‎Mulțumim că ne-ai primit. Altfel, am fi...
‎Cureți drumurile zilnic?
‎Pe aici?
‎Mulțumim.
‎Dezbracă-te!
‎De tot?
‎Da.
‎Pot să-mi păstrez șosetele?
‎Ți-ai dat drumul?
‎Dar tu?
‎În mine?
‎Minunat!
‎Îmbracă-te!
‎Ți-a plăcut?
‎A fost magic.
‎Mulțumesc.
‎Eram sarcastică, dacă nu știai.
‎Oricum, mulțumesc.
‎Cu plăcere.
‎Unchiule Kolia.
‎Ridică-te, să mergem!
‎Nikolai Petrovici!
‎Ce?
‎Haide!
‎Doamne! Cineva a curățat drumul.
‎Poate că nu e așa rău pe cât credeam.
‎Kolia!
‎Trebuie să plecăm.
‎Plecăm. Dar lasă-mă să-mi iau la revedere.
‎Natalie, o să mă întorc, dar trebuie ‎să-l duc pe Pal Lerici la spital.
‎Vin imediat.
‎Asta a fost tot? Mi-o tragi și te cari?
‎Natalie, ascultă-mă!
‎Am jucat la loterie săptămânal, ‎timp de 30 de ani.
‎Indiferent dacă mă crezi sau nu. ‎Dar n-am câștigat niciodată.
‎Nu știam că Dumnezeu îmi pregătise ‎potul cel mare la bătrânețe.
‎Eu sunt potul cel mare?
‎Doar nu eu, Natalie!
‎Atunci, de ce pleci?
‎Natașa, crede-mă, ‎îl duc pe nebun și mă întorc.
‎Voiam să desenez.
‎Nu poți desena pe ăsta. ‎Îți găsesc altceva.
‎Unde sunt ceilalți?
‎Afară.
‎Stai puțin!
‎Stai!
‎Gata!
‎Asta e!
‎Dă încoace!
‎Bine. Așa.
‎Am prins-o.
‎Bine.
‎Ajunge.
‎Ce faceți?
‎Altfel, nu putem pleca. N-am luat multă.
‎Unde-i gazda noastră?
‎A plecat de dimineață.
‎Și nu aveați de gând să-i cereți voie?
‎Ania, te rog! Am luat o decizie.
‎Serioja, la el mă așteptam. Dar tu?
‎Ania, o să-ți explic. Nu e mașina ta.
‎Serioja, ăsta e furt. Nu înțelegi?
‎Serioga, ia-o de aici!
‎Potolește-te!
‎Ce faci? Ai înnebunit?
‎Da, e furt. E mai rău decât o crimă?
‎De ce te uiți la mine clipind așa?
‎- Ce crimă? ‎- Ce nevinovată ești!
‎Ei ne-au atacat. A fost legitimă apărare.
‎Poftim? Legitimă apărare, pe naiba!
‎- Lionia! ‎- Ce „Lionia”?
‎Dacă nu avea pușca, ‎îi frângea gâtul cu mâinile goale.
‎- Ești nebun? ‎- Gura!
‎- Ce? ‎- Las-o în pace!
‎Dacă nu erai rănit, îți rupeam gâtul.
‎Am împrumutat benzină de la tine.
‎Ne trebuie...
‎ca să ajungem la destinație.
‎VITEGRA
‎Vezi? Am atins pragul.
‎Felicitări!
‎Eu mi-am rezolvat problema. ‎Ce facem cu tine?
‎Cine sunt oamenii ăștia?
‎Nu miroase a bine.
‎Unde te duci?
‎Stai un pic.
‎Pavel, unde te duci?
‎Bună ziua! Ce s-a întâmplat?
‎Bună ziua!
‎Putem trece?
‎Unde sunt oamenii, javrelor?
‎Unde-s oamenii? Zi!
‎Unde sunt toți?
‎Acum ne-am întors. Nu știu. ‎Trebuie să mergem la spital.
‎Cică nu știi. Unde ați dus oamenii?
‎Erau aici ieri.
‎Acum ne-am întors din Cerepoveț.
‎Lăsați-ne să trecem. Am medicamente.
‎Medicamente? Veniți!
‎Stați! Nu știți cum se iau.
‎Nu știți care-i doza.
‎Deschide!
‎Lăsați-mi mașina în pace!
‎Stați!
‎Nu vă apropiați de mașină! ‎Închideți portierele!
‎Dați-le încoace!
‎Lăsați-mă să merg la spital, ‎apoi vă dau rețete.
‎Mișcă!
‎Așteptați!
‎Dă-te!
‎Lăsați cutiile! Am zis să le lăsați!
‎E scandal în față. ‎Pare să fie doctorul nostru.
‎Nu știți dozele.
‎Ești nebun?
‎Chiar ați...
‎Uite! Vino încoace!
‎Ați întrecut măsura.
‎Nu faceți asta!
‎Du-te naibii!
‎Termină-l!
‎Ia de aici!
‎Fugiți!
‎Plecați!
‎Haide!
‎Femeia e nebună! Hai!
‎Unchiule Kolia!
‎Plecați!
‎Fugiți!
‎Unchiule Kolia! Ridică-te!
‎Termină, unchiule Kolia!
‎Ridică-te, vino cu noi! Nu-l poți ajuta.
‎Unchiule, ridică-te!
‎Luați-l!
‎Unchiule Kolia!
‎Haide!
‎Ridică-te!
‎Luați-l!
‎Hai!
‎Duceți-l în mașină.
‎Ridică-te!
‎Hai la mașină!
‎Cărați-vă!
‎Hai, gata!
‎Ce-i cu tine?
‎Hai în mașină!
‎La mașină!
‎Unchiul Kolia!
‎Gata. O să fie bine.
‎De ce?
‎Gata...
‎Mamă!
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru