Du vrøvler.
Folk her i landet dør som fluer.
Men du mener, han kom sig.
Mirakler findes ikke, Pal Lerych.
Han kom sig.
Jaså?
Er du sikker på, han var smittet? Så du øjnene? Hostede han?
Han havde de primære symptomer. Også øjnene.
Kan vi kan finde medicin i Cherepovets?
Det lovede cheflægen. Vi arbejdede sammen.
Vi må frem til hospitalet.
AMBULANCE
Seriøst? Hvornår lovede han det?
Han har måske skiftet mening.
Du har selv set, hvad der foregår i vores land. Det forværres hver dag.
Nikolay Petrovich.
Hvorfor ham? Vi havde en aftale.
Undskyld, Kolya. Lad mig tænke.
Du ender bare med at få hovedpine.
Skal vi ikke besøge Ira Martynova? Bare en lille time.
Hun har et modermærke på numsen. Det er som en ledestjerne.
Det lyser endda i mørke.
Var det på venstre eller højre balle?
Kolya, hold nu op.
Det var på højre! Jeps!
CHEREPOVETS BY
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Fandens også.
Jeg kigger nærmere. Kommer du med?
Den hippokratiske ed gælder ikke mig.
Her er isglat.
BEHANDLINGSRUM
Han lovede at hjælpe, ikke?
Hvad er det? "Dit område skal evakueres."
Hvad laver vi her?
Vi leder efter lagerrummet.
Skal vi prøve der?
-Hvor? -De steder...
Hov! Stop!
I møgsvin! Jeg kommer efter jer!
Fandens også!
Pal Lerych!
Er du uskadt?
Hvem var det?
Jeg ved det ikke. Misbrugere.
Ibuprofen.
Har vi brug for det?
Nej. Led efter evazine.
Evazine.
Det var godt at komme væk derfra.
Nikolay Petrovich. Kolya.
Hvad?
Tak, fordi du vil køre mig.
Ingen andre ville. Mange tak.
Ingen årsag. Og helt ærligt
så regnede jeg med at holde ind hos Ira Martynova for lidt sjov.
Men jeg kom i tanke om, at hendes mand snart skulle løslades.
Det fik mig til at ændre mening.
Hvor mange har du haft?
Hvor mange piger siden gymnasiet?
To.
Mener du det? Kun to?
Du er sjov. Jeg kunne forstå, hvis det kun var én.
Men to er alligevel to.
Jeg er ikke interesseret i kvinder.
Jeg forstår dem ikke.
Nej, omvendt... De har svært ved mig.
Hvor mange tror du, jeg har været sammen med?
Kom nu.
Ti.
Du er sgu sjov.
Jeg havde ti bare i gymnasiet.
Jeg har haft 99 kvinder.
Jeg er kun ét skridt fra 100.
Jeg kan dø i fred, når jeg har nået mit mål.
Er du kræsen? Eller har du problemer?
Problemet er,
at jeg ikke vil have kvinder, som vil have mig.
Hvad? Nej, hør her.
Du må ikke være så højtidelig.
Brug lidt humor.
Tøserne elsker humor.
Det vil jeg huske.
Ja.
Hvad i...
Anton!
Åh gud! Anton! Du godeste!
Du må ikke bare gå rundt! Der kører biler på vejen!
Er du blind? Du ramte ham næsten!
Han er stadig i live.
Bare rolig. Selv hvis der skete noget,
behøvede du ikke ringe efter ambulancen.
Havde vi ramt ham, var ambulancen jo fremme.
Det var en dårlig vittighed. Har I nogen syge her?
Nej.
Godt. Hold jer raske.
Ja...
Slik med C-vitamin?
-Hvad siger man så? -Tak.
Selv tak.
Du godeste.
Jeg hedder Pavel.
Irina.
Er du læge?
Følg med!
Kom nu!
Bliv hos mig.
Satans også.
Gør det ondt?
Det går.
Hvad er pulveret?
Hun sagde, det var antiseptisk.
Hvem er "hun"?
Dyrlægen.
Syede hun ham sammen?
Det var mig.
Godt klaret. Hvor har du lært det?
Jeg improviserede.
Du har en god hånd.
Er det slemt?
Der er kun lidt pus.
Vi kan fjerne det, men vi risikerer at inficere det igen.
Bliv ved med at rense det, indtil det størkner.
Forbindingen må ikke være for stram.
Jeg skal nok klare mig.
Jeg har ingen feber.
Jeg har ingen medicin at give jer.
Lokal antibiotika er nok for nu.
Det ser fint ud.
Men du skal stadig tage den med ro.
Tak.
Hvad er dine svagheder?
Jeg har mange.
Nej, din brillestyrke.
Minus fire.
Rolig nu.
Jeg kan ikke lade være.
Øjnene lukker selv i. Jeg har ikke gået med linser.
Bare rolig. Vi prøver igen.
-Hvad med dig? -Jeg har flere. Hold dem åbne.
Lad være med at blinke! Hold øjnene åbne. Ja.
-Beklager, det virker ikke. -Jo.
Hvordan føles det?
Du er virkelig smuk.
Det er ikke minus fire.
Men det er bedre end intet.
Må jeg tage et billede for at huske dig?
Hvad er de så længe om?
Lyonya?
Er alt i orden?
Ja.
Far?
Hvad skete der?
Hvor?
I huset. Hvorfor skyndte du dig væk?
Det har jeg sagt.
Du sagde, der var syge folk.
Ja.
At de tog vores mad.
Lyonya, skyd!
Skyd nu!
At du bare stak af.
Hvad med skuddet? Dræbte du nogen?
Polina, hold nu op.
Jeg håber, det virker.
Skal du videre?
Ja, jeg må af sted.
Undskyld, men vi skal videre.
Det bliver snart mørkt. Sidder I bare der?
Hvor skal I hen?
Hjem til Vytegra. Hvad med jer?
Til Karelen.
Er det samme retning?
Nej, vi kører til højre.
Og vi til venstre. Men lykke til!
Tak.
Velbekomme.
Farvel.
Vil du sige...
...at epidemien snart er slut?
Den er desværre knapt begyndt.
"Farvel". Du milde.
Du burde også bukke.
Hvad skulle jeg sige?
Ingen verdens ting.
Det ville gøre dig mystisk. Hun stirrede sådan på dig.
Gjorde hun?
Hvordan?
Som Lady på Vagabonden.
Men hvordan er Sergey i familie med hende?
Den sårede? Han er hendes eksmand.
Han er nu sammen med den rødhårede.
Det var hans søn, der sprang ud foran os.
Den langsomme var hans stedsøn.
Hvor ved du alt det fra?
Livserfaring.
Og den gamle mand var snakkesalig.
Men vi skal videre.
Vil du have en?
Tak.
Hvad med mig, mor?
Ikke til dig.
Hvorfor?
Fordi du gik foran bilen,
når du ved, du ikke må.
Det er uretfærdigt.
Men livet er uretfærdigt.
Giv ham nu en. Han...
Anton, sæt dig!
Han gav det til mig.
Og hvad så?
Undskyld. Gør det ondt? Lad mig se.
Dumme so!
Det er et meget grimt ord.
Det må du ikke sige til nogen.
Især ikke din mor.
Hvor har du hørt det?
So!
Ira, stop!
Stop.
Vent her.
Hvad?
Vejen ender her.
Pis.
Hvad gør vi nu?
Vær forsigtige.
-Seryozha, bliv i bilen. -Jeg klarer mig.
Heldigt, at det er lyst.
Sprængstoffer?
Hvilken vej tager vi nu?
Vi må tilbage. Eneste vej er via Vytegra.
Jeg kan intet se.
Sænk farten, Kolya.
Sænk farten? Vi snegler os af sted!
Hvad er det? Kan du se det?
Ja, hvad er det?
Lad os se nærmere.
KARAOKEBAR
Kom med.
Måske kan vi få en drink at styrke os på.
VELKOMMEN
Efter dig.
Godaften.
Må vi hvile os lidt her?
Har I en reservation?
Nikolay.
Natalie.
Natalie?
Vil du se mit id?
Måske senere.
Fandens også. Hvad er der med den?
Du må ikke ødelægge koblingen. Jeg slæber dig.
Mor.
Mor...
Undskyld.
Jeg skal nok opføre mig godt.
Det er prisen for at opføre sig dårligt.
Du skal ikke græde.
Det hjælper ikke.
Du skal ikke blive en tudefrans som din far.
Klar?
Vi strækker forsigtigt rebet ud og slæber dig.
Gå nu ikke i vejen, Mikhalych.
-Lyonya, skal vi stige ud? -Bliv siddende.
Lyonya, er du stadig i live?
Vi klarer den.
-Er I uskadte? -Ja?
Vi klarer den.
Hjælp Marina.
Der er et læk.
Hvad for et læk?
-Pis! Det er tanken. -Brændstoffet!
Hent alle dunke og kander.
Fandens også!
Tanken er punkteret. Hold lyset!
Det var det, venner. Det er slut.
Vi må skubbe den.
Vi behøver kun få ord
Skål for kærligheden, skat
Skål for kærligheden
Læs nu teksten!
Har du kun få ord
Det er forkert...
Hvis du elsker mig, skat
Skål for kærligheden!
Et skønt sted at holde pause!
Du skal køre.
Hun var kok her. Alle flygtede, da det hele begyndte.
Hun er single og har ikke andre steder. Hun er helt alene.
Hvorfor er vores glas tomme?
Lad mig!
Vi har en epidemi, men maden er god, ikke?
Det føles forkert.
Vi spiser din mad.
Hold op med at beklage dig. Man lever kun én gang.
Det er sandt!
En brüderschaft-drink!
Meget vel.
Skål for nye venner!
Jeg var ved at blive tosset. Jeg havde ikke set nogen i en uge.
Jeg troede, at alle var døde. At jeg var den sidste.
Men her er vi.
-Og hvem har vi her? -Dig.
Her er vi.
Hov, det må du ikke.
-Hvorfor ikke? -Jeg smelter.
Vi må videre, Kolya.
Lad os prøve igen.
Pasha, vi har prøvet. Kig ud af vinduet.
Se sneen. Vejene er blokerede.
Du må slappe af. Du er for anspændt.
Du skal nok nå frem.
Hvor skal du hen? Du kan blive her.
Fortæl ham, at alt er godt her.
Han afgav et løfte.
Til hvem?
Vis hende det. Sid ikke bare der.
Han hedder Petya. Han er ti. Jeg har hans medicin.
Hvornår lovede du det?
For to dage siden.
Han er måske allerede...
Men jeg har lovet det.
Du er en god mand, Pasha. En solstråle.
Det er han, men jeg dæmper ham lidt. Han skulle nødig brænde ud.
Seryozha, tag rattet. Jeg vil ikke sy dig igen.
Forstået.
Godt så.
Far!
Hvorfor er du ude? Sæt dig ind igen.
Må jeg skubbe med?
Nej.
Lad ham blive.
Nej, du skal ind igen. Du har stuearrest.
Hvorfor det?
For C-vitamin.
-C-vitamin? -Må jeg køre med dig, far?
Først skal vi skubbe bilen.
Bliv her, og pas på Marina. Misha, brug alle kræfterne.
Kom så.
Alle, der ikke er gravide: Kom så.
Polya, hvorfor står du der? Kom nu! Kom så, Sergey!
En, to...
Tre!
Skub!
Det sidste udbrud af pest i Europa var i Moskva
i det 18. århundrede.
Efter tre år var mellem 50.000 og 100.000 døde. Hver sjette beboer.
Ingen kendte til sygdommen, eller hvor den kom fra.
Kan vi ikke tænde for varmeanlægget?
Mine fødder er følelsesløse.
Du må bide det i dig. Vi har næsten intet brændstof.
Det bliver varmere om morgenen. Vi kan grave bilen fri.
Vi overlever ikke til i morgen.
Misha, var du ved at sige noget?
I 1771 gjorde folk oprør midt i udbruddet.
Den såkaldte Pestrevolte. Årsagen til oprøret
var ærkebiskop Ambrosius' forbud mod
at bede ved Bogolyubovo-ikonet.
Han forsøgte at stoppe forsamlinger, som spredte pesten.
Det endte med en folkemængde, der angreb klosteret og dræbte biskoppen,
hvorefter de ødelagde karantænehospitaler og adelige hjem.
Gad vide, hvad Moskva laver.
De gør sikkert det samme igen.
Nogen må jo lære ham det.
-Ikke sådan. -Hvordan så?
Hvad vil du gøre?
Give ham frie tøjler? Ansvarsløse far.
Jeg ryger en smøg.
Vi har ikke flere cigaretter.
-Ira, du opfører dig som... -Som hvad?
Jeg har ikke brug for dine ord.
Hvad har du brug for?
En ordentlig mand.
Begynder du igen?
Du må forstå, at verden ikke bliver normal igen.
Jeg talte ikke om dig.
Hun kaldte dig for tudefrans.
Din lille sladrehank.
Afskyeligt.
-Ira, hvad har du gang i? -Hvad jeg har gang i?
Antosha, kom her.
Hold op med at lade det gå ud over ham.
Hvis du vil straffe mig, så straf mig.
Hold ham udenfor.
Troede du, jeg kom tilbage efter dig? Jeg er ligeglad med dig.
Far, det gør ondt.
Undskyld.
Mikhalych, kom.
Op med dig. Hent geværet.
Anton og Ira, gem jer bag Land Roveren!
Anya, gå tilbage! Nu!
Stop der!
Er han stum?
Det tror jeg.
Han inviterer os vist indenfor.
Det er mistænkeligt. Vi kender ham ikke.
Og hvad så? Det gjorde jeg heller ikke før.
-Hvorfor tøve? -Kom med.
Vi har ikke aftalt noget. Vi har intet at give dig.
Kun lidt dåsemad.
Men vi har penge.
Vi har penge, hvis du vil have dem.
Her er dejligt. Bor du alene?
Han er stum, ikke døv.
Det ved jeg godt.
Hvor skal vi gå hen?
Tak, fordi vi må blive her...
Rydder du vejene hver dag?
Denne vej?
Tak.
Tag tøjet af.
Det hele?
Ja.
Må jeg beholde sokkerne på?
Kom du?
Kom du også?
Oppe i mig?
For fanden da.
Tag tøjet på igen.
Var det godt?
Ren magi.
Tak for det.
Det var sarkastisk ment.
Tak alligevel.
Selv tak.
Kolya.
Vågn op! Vi skal videre.
Nikolay Petrovich!
Hvad?
Vi må af sted.
Gud, nogen har ryddet vejen.
Måske er det ikke så slemt som frygtet.
Kolya!
Vi må altså af sted.
Det ved jeg godt. Lad mig nu sige farvel.
Natalie, jeg vender tilbage. Jeg kører ham bare lige til hospitalet.
Det går hurtigt.
Var det et engangsknald? Stikker du af?
Natalie, lad mig forklare.
Jeg har spillet lotto hver uge i 30 år.
Men jeg har aldrig vundet noget.
Jeg vidste ikke, at min gevinst først kom i denne alder.
Er jeg din gevinst?
Det er jo ikke mig selv.
Hvorfor går du så fra mig?
Jeg er nødt til at køre ham tossen hjem.
Jeg vil bare tegne.
Nej, du må ikke tegne i den her. Jeg finder noget til dig.
Hvor er de andre?
Udenfor.
Vent.
Hold den.
Ja.
Sådan!
Giv den til mig.
Sådan. Ja.
Jeg har den.
Godt så.
Sådan. Det er nok.
Hvad laver I?
Ellers kan vi ikke komme videre. Det er ikke meget.
Hvor er værten?
Han tog af sted i morges.
Havde I tænkt jer at spørge ham?
Anya, vi har truffet et valg.
Seryozha... Jeg kan forstå, han gør det, men også dig?
Nu skal du høre, Anya. Det er ikke din vogn.
Seryozha, det er tyveri.
Seryoga, få hende væk.
Rolig!
Hvad fanden laver du?
Ja, vi stjæler! Er det værre end mord?
Hvorfor stirrer du sådan på mig?
-Mord? -Din uskyldige sag!
De angreb os. Det var selvforsvar.
Selvforsvar? Vås.
-Lyonya! -Hvad?
Selv uden geværet ville hun have dræbt hende.
-Hvad laver du? -Klap i!
-Hvad? -Lad hende være.
Du slipper, fordi du er såret.
Vi har lånt lidt brændstof.
Vi skal bruge det...
...til at nå vores mål.
VYTEGRA
Jeg nåede mit mål.
Tillykke.
Mit liv er komplet. Hvad med dig?
Hvem er de folk?
Det ser ikke godt ud.
Hvor skal du hen?
Vent her, Kolya.
Pavel, hvor skal du hen?
Hej. Hvad er der sket?
Davs.
Må ambulancen køre?
Hvor er de andre, dit svin?
Fortæl os det.
Hvor er de?
Vi er lige kommet tilbage. Vi skal på hospitalet.
Ved du det ikke? Hvor er de andre?
De var her i går.
Vi kommer fra Cherepovets.
Vi har medicin med.
Nå? Kald på de andre!
Vent! I kan ikke bruge det.
I kender ikke doseringerne.
Åbn op!
Kom væk fra min bil!
Vent dog!
Hold jer væk! Luk døren!
Giv det videre!
Jeg må til hospitalet. Jeg kan dosere det.
Gør plads.
Vent!
Hold jer væk!
Læg så de kasser ned!
Der er håndgemæng forude. Ham lægen er der.
I kender ikke doseringen!
Er du dum?
Vent! I...
Her er det. Kom.
Hold op.
Slip det!
Din idiot!
Gør det af med ham!
Tag den!
Flygt!
Skrid med jer!
Kom nu!
Kællingen er tosset! Kom nu!
Kolya.
Skrid med jer!
Flygt!
Kolya, rejs dig nu.
Kom nu, Kolya!
Kom med os. Du kan ikke hjælpe ham nu.
Kolya, rejs dig nu!
Tag ham.
Kolya!
Kom nu med!
Kolya, kom nu!
Tag ham!
Få ham ind i bilen!
Op med dig1
Ind i bilen!
Hold jer væk!
Hvad er der med dig?
Tilbage til bilen.
Tilbage.
Kolya.
Det skal nok gå.
Hvorfor...
Rolig nu.
Mor?
Mor!
Tekster af: Joachim Toftdahl Olesen