‫אתה יכול להעביר הודעה לבלש פאגבנלה?‬
‫מצאתי קצה חוט על פייג'.‬
‫הודעה מהשוטר בורוז. הוא בשיכון מרינדוק.‬
‫סיימון גרין אמר שרוקו סיפר לו‬ ‫שמישהו ראה את הבת שלו לפני שבוע.‬
‫היא עלתה לאוטובוס מווינפורט לבראקמיר.‬
‫המקלט הזוהר נמצא‬ ‫רק כמה קילומטרים מתחנה במסלול הזה.‬
‫המתחם מכונה "המקלט הזוהר".‬
‫הדת נקראת "משואת האמת הזוהרת",‬
‫או "האמת הזוהרת".‬
‫שוטרים חמושים! ידיים למעלה!‬ ‫תישכבו על הרצפה עכשיו!‬
‫תזכרו, כל החברים האלה‬ ‫בחרו לחיות מחוץ לגבולות החברה.‬
‫הם לא צפויים. ייתכן שיש כלי נשק‬ ‫שאנחנו לא יודעים עליהם.‬
‫רדו לברכיים! ידיים על הראש!‬ ‫תראו לי את הידיים!‬
‫האישה הזאת, פייג' גרין, היא נעדרת פגיעה,‬
‫אבל אנחנו מאמינים גם שיש לה מידע חיוני‬
‫בקשר לרצח של ארון קורוול.‬
‫תפקחו עין ביסודיות.‬
‫אולי היא נראית אחרת,‬ ‫וסביר שיהיה לה שם חדש שהיא קיבלה מהכת.‬
‫האדם המבוקש על ידינו הוא קספר ורטג'.‬
‫תפרוץ אותה!‬
‫הוא מקושר להאשמות‬ ‫בהתעללות מתמשכת במקלט הזוהר,‬
‫בהיעלמותם של מספר בני אדם,‬
‫וגם ברציחות של קווין גאנו,‬ ‫של דמיאן גורש ושל ארון קורוול.‬
‫באנו לעזור.‬
‫אל תפחדו.‬
‫- משואת האמת הזוהרת -‬
‫אין עדויות לבריחה.‬ ‫אין פעילות באף נקודת יציאה.‬
‫שוטרים חמושים!‬
‫זרקו את הנשק!‬
‫זרקו את הנשק! תישארו למטה! על הקרקע!‬
‫נקי.‬
‫נקי!‬
‫אין זכר לחשוד.‬
‫לא ראינו את ורטג', כל החדרים נסרקו.‬
‫הוא בטח התגנב החוצה לפני שהגענו, בוס.‬
‫קיבלתי.‬
‫- הרלן קובן: הבריחה -‬
‫- על פי הרומן של הרלן קובן -‬
‫קספר ורטג', אני עוצר אותך‬ ‫בגין חשד לרצח של קווין גאנו,‬
‫של דמיאן גורש ושל ארון קורוול.‬
‫אתה לא חייב לומר...‬ ‫-תחסוך ממני את הנאום,‬
‫ואחסוך ממך את העבודה על המעצר שלי.‬
‫אתה לא מעוניין בטרחה שבהעמדתי לדין,‬
‫ואני בהחלט לא רוצה לבלות אף רגע‬ ‫באחד מבתי הכלא המזוויעים שלכם.‬
‫נדפקתי בכל מקרה.‬
‫יש לי סרטן בעצמות.‬
‫אז תגיד שלא מצאת אותי.‬ ‫-אתה יודע שזה בלתי אפשרי.‬
‫אין טעם לעצור אותי, לא אחרי כל זה.‬
‫הייתי אל בעיני האנשים האלה‬ ‫במשך יותר מ-30 שנה.‬
‫ואנשים דגולים יודעים מתי זמנם עבר.‬
‫תישאר שם.‬
‫מה שמך?‬ ‫-סמל הבילוש...‬
‫מה השם המזוין שלך?‬
‫סמל הבילוש פאגבנלה.‬
‫היו לי חיים נהדרים.‬
‫חייתי כמלך.‬
‫בסדר.‬
‫מלכים לא מתים כמו אביונים,‬
‫הבלש פאגבנלה.‬
‫הם לא מתים בתאי מאסר.‬
‫בסדר, אני מוריד את הנשק.‬
‫תגבורת!‬
‫רדו לפה!‬
‫אתה לא חייב לומר שום דבר, אך הגנתך תיפגע‬
‫אם לא תזכיר משהו שתסתמך עליו בבית המשפט.‬
‫כל מה שתגיד יכול לשמש כראיה.‬
‫אתם לא תעזרו.‬ ‫-לאן אתם לוקחים אותנו?‬
‫מה אתם רוצים? מה אתם רוצים מאיתנו?‬
‫זכותי המלאה להיות פה.‬
‫אספנו את כולם. לא ראינו את פייג'.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫מישהו ראה את הבחורה הזאת?‬
‫יכול להיות שהיא פה איפשהו?‬
‫כל פרט מידע שיש לכם יכול להציל חיים.‬
‫בחורה חדשה הגיעה לפני כמה שבועות.‬
‫אבל היא במכולה.‬
‫מכולה?‬
‫היא נראית כמו מחסן.‬
‫הם משתמשים בה כתא לבידוד.‬
‫הלו? משטרה!‬
‫מישהו שם?‬
‫פייג'?‬
‫באנו לעזור לך.‬
‫אני נכנסת.‬
‫הכול בסדר. זה בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫את יכולה להגיד לי מה שמך?‬ ‫-איב.‬
‫בסדר.‬
‫מה השם האמיתי שלך?‬
‫השם המקורי שלך?‬
‫זארה.‬
‫זה בסדר, זארה. את בטוחה עכשיו.‬
‫אני מצטער שלא מצאנו את פייג'.‬
‫כן.‬
‫ארון נולד בכת.‬
‫ויחד עם בנים רבים אחרים,‬ ‫הוא אומץ שלא כחוק.‬
‫כולם נולדו לאותו אב.‬
‫קספר ורטג'.‬
‫לאחרונה, האחים למחצה גילו זה את זה.‬
‫הם נשבעו להסתיר את הקשר ביניהם‬ ‫עד שהם ימצאו את אביהם הביולוגי.‬
‫אז הכת...‬
‫הם...‬
‫הם ידעו שהבנים מצאו זה את זה?‬
‫ורטג' העסיק רוצח שכיר‬
‫שיהרוג את בניו שלא היו אלוהיים,‬ ‫כדי שהם לא יחשפו אותו.‬
‫אשלי דייוויס והשותפה שלו לפשע, דידי להוי.‬
‫אלה שניסו לרצוח אותך ואת קורנליוס.‬
‫שניהם מתים.‬ ‫-בסדר.‬
‫עצרנו את ורטג' ואת הבנים הבכורים,‬ ‫אלה שתכננו את הרציחות, לדעתנו.‬
‫כולם טוענים שהם חפים מכל פשע.‬
‫יש להם עורכי דין יקרים, אבל אל תדאג.‬
‫הם לא יצאו מזה בלי עונש.‬
‫האישה שהייתה על המרפסת...‬
‫ראית אותה מאז?‬ ‫-לא.‬
‫עדיין לא מצאנו אותה.‬ ‫אם היא תבוא לדבר איתך, תספר לי?‬
‫כמובן.‬
‫מה עם אלנה?‬
‫רייוונסקרופט? מישהו ראה אותה?‬
‫לא, אבל מצאנו צילומי אבטחה‬ ‫שבהם הרוצחים נוסעים ברכב שלה.‬
‫אנחנו פועלים על סמך ההנחה שהיא התעמתה איתם‬
‫לגבי האימוצים, והם רצחו אותה.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אלנה.‬
‫אז...‬
‫הזוג הזה רצח את ארון?‬
‫כל הראיות מרמזות על כך.‬
‫אני מצטער שהאשמתי אותך. טעיתי.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫תמצא את פייג'.‬
‫זה הדבר היחיד שרציתי מאז שהכול התחיל.‬
‫נעשה כמיטב יכולתנו.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מאמינה באמת הזוהרת, מר גרין.‬
‫והייתי משרתת שלה במשך רוב חיי הבוגרים.‬
‫כשילדתי בן, הם אמרו לי‬ ‫שהוא יהיה המנהיג הבא.‬
‫אך כשילדתי בן נוסף,‬
‫קספר אמר שאצטרך לוותר עליו,‬ ‫על אף שלא אראה אותו שוב לעולם.‬
‫בשנה שעברה, השתמשתי באתר גנטיקה‬ ‫כדי לנסות לגלות מה קרה איתו.‬
‫ניית'ן?‬ ‫-איך את יודעת מה שמי?‬
‫הבן שלי נקרא ניית'ן בראדריק.‬
‫שני מורים גידלו אותו באולדפורט.‬
‫הוא סיים את לימודיו בהצטיינות,‬ ‫הוא נשוי פלוס שלושה, ו...‬
‫ממה שאני רואה, הוא אדם טוב,‬
‫וזה היה מספיק.‬
‫היו לו הורים טובים‬ ‫והוא בנה לעצמו חיים טובים,‬
‫אבל אז גיליתי מה התוכנית שלהם.‬
‫הם הזמינו את החיסולים‬ ‫של כל האחים למחצה הצעירים.‬
‫לא רציתי לפגוע באף אחד,‬ ‫אבל לא הייתה לי ברירה.‬
‫לא יכולתי לתת להם לרצוח את בני.‬
‫תודה לך...‬
‫שהצלת את חיי.‬
‫ותודה לך,‬
‫שאמרת להם שהיא נפלה.‬
‫אני צריכה לחזור כעת.‬
‫לחזור לאן?‬
‫המשטרה פושטת על המקלט הזוהר. הוא גמור.‬
‫לא.‬
‫אנחנו נתחיל מחדש, נשתקם.‬ ‫זה יהיה שונה הפעם.‬
‫הבת שלי, פייג'...‬
‫יצאה עם אחד מהבנים האלה.‬
‫היא נעדרת.‬
‫שמעתי.‬
‫היא במקלט הזוהר?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫יש הרבה בנות.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫לותר לא ירה בך.‬
‫הוא ירה באשתך.‬
‫אינגריד?‬
‫אינגריד.‬
‫קדימה, את מסוגלת. אני פה.‬
‫אני פה.‬
‫סלח לי, אדוני. ראית את הבחורה הזאת?‬ ‫-לא.‬
‫סליחה, אחי. ראית את הבחורה הזאת איפשהו?‬
‫סליחה, חבר. ראית את הבחורה הזאת איפשהו?‬
‫לא. מצטער.‬
‫היי. סליחה.‬
‫מישהי מכן ראתה את הבחורה הזאת?‬
‫לא.‬
‫זאת היא.‬
‫אלנה רייוונסקרופט.‬
‫הלו?‬
‫תודה שהודעת לי.‬
‫היי.‬
‫היי, סיימון.‬ ‫-היי.‬
‫פייג'?‬
‫אבא!‬
‫אבא, אני ממש מצטערת.‬ ‫-לא.‬
‫איפה היית? בואי.‬
‫לא, אבא.‬
‫אני לא יכולה להישאר פה.‬ ‫-מה?‬
‫עבר כמעט חודש.‬
‫חודש?‬
‫מאז שהתנקיתי.‬ ‫-פייג'.‬
‫אני עדיין לא שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫אולי בחיים לא אגיע לשם.‬
‫אבל אני מבטיחה שמצבי השתפר.‬
‫אז...‬
‫כל הזמן הזה, את...‬
‫לא ידעתי על זה בכלל.‬
‫היועצת שלי במכון הגמילה‬ ‫קראה כתבה על אימא וסיפרה לי.‬
‫באתי ישר לפה.‬ ‫-כן, ברור.‬
‫אני לא יכולה להישאר.‬
‫אני חייבת לחזור, אבא,‬
‫לסיים שהות של חודש וחצי.‬ ‫-כן.‬
‫רק מהנוכחות פה,‬ ‫אני מרגישה את הדחף. הוא מתחזק.‬
‫תקשיבי... את תחזרי. אני אסיע אותך.‬
‫הכול בגללי.‬ ‫-לא.‬
‫לא, פייג'. אל תחשבי ככה.‬
‫אל תסחבי את האשמה הזאת. זה לא באשמתך.‬
‫זה כן!‬ ‫-זה לא באשמתך.‬
‫את רוצה לספר לי מה קרה?‬
‫כשמצאתי את הגופה של ארון,‬
‫לא ידעתי מה לעשות.‬
‫חשבתי שהמשטרה תחשוב שרצחתי אותו.‬
‫היה... נורא לראות אותו, את מה שעשו לו,‬
‫אבל הוא מת.‬
‫סוף סוף מת,‬ ‫והרגשתי שחלק ממני השתחרר, אתה יודע?‬
‫ואז ברחתי והתחבאתי.‬
‫ואז הלכתי למכון גמילה.‬
‫וזה מדהים, אבל איך ידעת על המקום?‬
‫כבר הייתי שם בעבר.‬
‫מתי?‬
‫רגע, אז...‬
‫כשראית אותי בפארק, זוכר?‬
‫תעזוב אותי!‬ ‫-פייג', זה אבא!‬
‫הייתי שם לפני כן.‬ ‫-באמת? מתי? כי...‬
‫לא נראית נקייה.‬
‫התחלתי. רציתי להתנקות.‬
‫אבל...‬
‫איכשהו ארון הצליח לאתר אותי.‬
‫הוא נכנס למכון הגמילה.‬
‫הוא הזריק לי בזמן שישנתי.‬
‫עזבתי איתו ביום למחרת.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך נודע לך על מכון הגמילה?‬
‫אימא לקחה אותי.‬
‫היא סיפרה לי על מכון גמילה ש...‬
‫שהיא הייתה בו כצעירה, והיא לקחה אותי לשם.‬
‫אימא שלך הייתה במכון גמילה?‬
‫הוא ממש עזר לה, אבא.‬
‫אבל...‬
‫למה היא לא סיפרה לי שהיא עוזרת לך?‬
‫אמרתי לה לא לספר.‬
‫למה? למה לא רצית שאני אדע?‬
‫כשהייתי מאכזבת אותך,‬
‫בפעמים הקודמות שלא עמדתי בציפיות שלך,‬ ‫הפרצוף שלך, המבט המאוכזב.‬
‫אני לא...‬
‫לא רציתי שזה יקרה. לא רציתי לאכזב אותך.‬
‫חשבתי שאולי אעשה משהו טיפשי אם...‬
‫אם אראה שוב את הפרצוף הזה.‬
‫מתוקה.‬
‫אני מצטערת.‬ ‫-לא.‬
‫אני מצטער שגרמתי לך להרגיש ככה.‬
‫אבא...‬
‫את רוצה לחזור?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫אתה יכול לעצור בצד, בבקשה?‬
‫ברור.‬
‫את בסדר?‬
‫את יודעת, את עושה את המעשה הנכון.‬
‫אני יודעת.‬
‫רוצה לצאת לרגע?‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫ארון הרביץ לך הרבה?‬
‫רק בפעם ההיא.‬
‫ארון גילה על האחים למחצה שלו.‬
‫יצרנו קשר עם הנרי ותכננו להיפגש, אבל...‬
‫ארון התחיל לקנא.‬
‫הוא שינה את דעתו.‬
‫היה לנו ריב ענק,‬ ‫והלכתי לישון אצל סאם באוניברסיטה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אז ברחת,‬
‫ועל פי המשטרה,‬ ‫הרוצח השכיר והחברה שלו רצחו אותו.‬
‫כנראה.‬
‫הבעיה היחידה היא ש...‬
‫ביום שבו הם ירו עליי ועל קורנליוס,‬
‫הם לא עקבו אחרינו לשם.‬
‫הם כבר היו בשיכון.‬
‫נכון.‬
‫במשטרה אומרים שהם רצו לחזור לזירת הפשע.‬
‫נכון.‬
‫אבל לדעתי, הם לא היו שם קודם לכן.‬
‫פייג',‬
‫מה קרה אחרי שארון הרביץ לך?‬
‫אמרתי לך, ברחתי.‬
‫מה קרה?‬
‫אבא, בבקשה, פשוט תשחרר.‬
‫לא עד שנגיד זה לזה את האמת.‬
‫ופייג', האמת תישאר פה.‬
‫כבר לא יכולתי לעמוד בזה.‬
‫ידעתי שאם רק אפסיק להשתמש,‬ ‫אוכל להשתחרר. אם ארון רק...‬
‫ימות.‬
‫קורנליוס ראה אותך בלילה שבו ארון נרצח.‬
‫הוא מצא את הסכין.‬
‫רצחתי את ארון...‬
‫וברחתי.‬
‫את הבת שלי.‬
‫אני תמיד אגן עלייך, לא משנה מה.‬
‫אבל לא רצחת את ארון.‬
‫שוב ביקשת מאימא שלך עזרה?‬
‫אחרי שהוא הרביץ לך?‬ ‫-אבא, בבקשה, תשחרר.‬
‫פנית לאימא?‬
‫פייג'?‬
‫כן.‬
‫היא אמרה לי לחזור לגמילה ו...‬
‫זאת הייתה התוכנית שלי.‬
‫ואז חזרתי לדירה ביום למחרת, ו...‬
‫מצאתי אותו.‬
‫מת.‬
‫וברחתי.‬
‫לאן הלכת?‬
‫אומרים שצריך להגיע לשפל המדרגה כדי להחלים.‬
‫הלכתי לקרוון של ארון.‬
‫התמסטלתי.‬
‫ישנתי במשך ימים.‬
‫כשהתעוררתי, אני...‬
‫ידעתי את האמת.‬
‫איזו אמת?‬
‫אימא רצחה את ארון.‬
‫אבא,‬
‫אל תגיד לאימא שאנחנו יודעים.‬
‫היא עשתה את זה כדי להגן עליי,‬
‫ואני חייבת לחיות עם זה.‬
‫זה יישאר בינינו.‬
‫זה בסדר.‬
‫בואי נלך.‬
‫- בית החולים סנט אירווינג -‬
‫"כמו הגלים המתנפצים לחוף,‬
‫"כך אל הסוף חשים הרגעים."‬
‫- ג'ואל רייוונסקרופט -‬
‫"שם צריכה להיאבק באפלות מלאות,‬
‫"הזמן...‬
‫"נתן...‬
‫"ואז בלי הנחה החל לחמוס."‬
‫בפעם האחרונה שהיית פה,‬
‫הפכת לכוכב רשת.‬
‫אני אנסה לא להרביץ לאף אחד היום.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, אני...‬
‫אני עדיין ממש עייפה לפעמים.‬
‫בואי נשב.‬
‫מי מוכן להיות הורה, אה?‬
‫אלוהים, אנחנו כל כך פגיעים בגללם.‬
‫היינו הורגים בשבילם.‬
‫אתה יודע, נכון?‬
‫אז תכננת את הכול מאחורי הגב שלי.‬
‫אי אפשר פשוט לרצוח בן אדם, אינגריד.‬
‫זה דורש מחשבה אמיתית.‬
‫כמה זמן חשבת על זה?‬
‫מהרגע שהיא סיפרה לי שהוא פירק אותה במכות.‬
‫פייג' טבעה, סיימון.‬
‫בכל פעם שהיא עלתה לפני השטח,‬
‫המניאק הזה היה מחכה לה שם‬ ‫כדי לגרור אותה למטה.‬
‫למה זה היה אלים כל כך?‬
‫ראיתי כתבה בעיתון על רצח בין כנופיות,‬ ‫והם קטעו שלוש אצבעות, אז העתקתי את זה.‬
‫אנחנו מדברים על רצח, אינגריד.‬
‫אתה מבין? זה התקדם רק לכיוון אחד.‬
‫לא הייתי מוכנה לעמוד מנגד‬ ‫ולתת לו לרצוח אותה.‬
‫היא הייתה נואשת.‬
‫ואיך הרגשת?‬
‫אחרי שעשית את זה?‬ ‫-הרגשתי הקלה.‬
‫למה לא סיפרת לי שלקחת אותה לגמילה?‬ ‫-כי היא התחננה שלא אספר.‬
‫רק ככה היא הסכימה ללכת. רציתי שתדע.‬
‫כן, אז בכל החודשים שלי בחוץ,‬
‫כשחיפשתי ברחובות, במאורות הסמים,‬ ‫היא הייתה במכון גמילה.‬
‫היית צריכה לומר לי את האמת.‬
‫לא הייתי עושה לך את זה.‬ ‫-אתה לא מה שחשוב,‬
‫ואני לא חשובה. היא הייתה חשובה.‬
‫הבת שלנו.‬
‫כל עוד הוא חי, ידעתי שהוא תמיד ימצא אותה.‬
‫הוא היה טפיל מזדיין.‬
‫אז מה קרה?‬
‫אמרתי לה לחזור לגמילה,‬
‫ולהתרחק מהדירה.‬
‫ואז...‬
‫מצאתי לעצמי אליבי. זה היה ג'יי בעבודה.‬
‫אתה יודע שהוא היה רק אליבי, נכון?‬
‫כן.‬
‫הוא אמר שהוא יחפה עליי‬ ‫באותו לילה אם מישהו ישאל שאלות.‬
‫ואז הלכתי למסעדה המקסיקנית.‬ ‫הזמנתי את ההזמנה הרגילה שלי.‬
‫ג'יי דאג, והוא עקב אחריי.‬
‫התגנבתי מהדלת האחורית,‬ ‫ואחרי שנפטרתי ממנו, הלכתי לדירה של ארון.‬
‫אז זה מה שלותר רצה לספר לי.‬
‫הוא ראה אותך יוצאת מהשיכון,‬
‫ואז כשהוא ראה אותך במרתף‬ ‫ליד רוקו, הוא הניח‬
‫שאת מתכוונת להתחיל לרצוח אחרים.‬
‫הוא פחד ממך.‬
‫מה הם רוצים?‬ ‫-רגע.‬
‫מה הם עושים פה?‬ ‫-לא.‬
‫אל תשתגע!‬
‫לכן הוא אמר שזה היה לצורך הגנה עצמית.‬
‫למה לא ביקשת ממני לעזור לך?‬
‫ידעתי שתשכנע אותי לא לעשות את זה.‬
‫כי אני אוהבת אותך,‬
‫ורציתי להגן עליך.‬
‫ואם יתפסו אותי, אחד מאיתנו יהיה חופשי‬ ‫ויוכל לגדל את הילדים שלנו.‬
‫מעשית כתמיד.‬
‫כמעט איבדתי אותך.‬
‫וחשבתי שאיבדתי גם את פייג'.‬
‫אני לא יכול לעבור את זה שוב.‬
‫אני אוהבת את המשפחה שלנו.‬
‫רק רציתי להגן עליה.‬
‫גם אני רוצה את זה.‬
‫די לסודות.‬
‫איבון.‬
‫התמונות שהראית לנו בחג המולד‬ ‫לפני כמה שנים, שלך ושל אינגריד כילדות...‬
‫מה איתן?‬ ‫-היו תמונות שלה בחו"ל, נכון?‬
‫כשהיא נסעה לדגמן.‬
‫היא השתגעה כשהיא ראתה אותן.‬
‫הן למטה, במרתף.‬ ‫-אני צריך לראות אותן.‬
‫אתה יודע שאלה צנוניות, לא עגבניות, נכון?‬
‫צנוניות.‬
‫צנוניות. צנו...‬
‫אני מקווה שזה טעים יותר מהפסטה שלך.‬ ‫-היי, היא טעימה.‬
‫אבא אמר לי.‬ ‫-אם אוהבים שיש יותר גבינה מפסטה.‬
‫כן.‬ ‫-תחתוך את העגבניות כדי להכין את הרוטב.‬
‫שלום, מותק.‬
‫את יודעת,‬
‫מעולם לא הבנתי מה מצאת בארון.‬
‫איך יכולת להימשך כל כך לאדם נורא כל כך?‬
‫את יודעת מה נראה לי מוזר?‬
‫בדירה שלכם בשיכון,‬
‫היו שני מזרני יחיד, אחד בכל צד של החדר.‬
‫איזה זוג צעיר לא רוצה לחלוק מיטה?‬
‫אבא, אנחנו...‬ ‫-רגע.‬
‫רגע.‬
‫הלכתי לפגוש את דאג מולזר היום.‬
‫מתוקה,‬
‫אני ממש מצטער על מה שהוא עשה לך.‬
‫אני מבין אם לא תרצי לדבר על זה,‬ ‫אבל אם תרצי מתישהו,‬
‫אני אהיה פה כשתהיי מוכנה.‬
‫אני מצטער.‬
‫הוא סיפר לי שהוא הותקף...‬
‫באכזריות.‬
‫הוא אמר שגבר רעול פנים עשה את זה.‬
‫זה היה ארון, נכון?‬
‫מולזר אמר לי‬
‫שבזמן שארון הכה אותו,‬
‫הוא כל הזמן צרח עליו שוב ושוב...‬
‫"אף אחד לא פוגע באחותי."‬
‫גם את נכנסת לאתר גנאלוגיה.‬
‫גילית שארון הוא אחיך למחצה...‬
‫ושנולדתם לאותה אימא.‬
‫אימא.‬
‫תראי מה יש מאחוריה.‬
‫זה סמל של האמת הזוהרת.‬
‫אימא סיפרה לי שהיא לא דגמנה בחו"ל.‬
‫היא הייתה ב... לא יודעת איך לקרוא לזה.‬
‫כת.‬
‫היא נכנסה להיריון,‬
‫נולד לה תינוק, היא חשבה שהלידה הייתה שקטה.‬
‫היא ברחה בסוף והלכה למכון גמילה.‬
‫אותו מכון גמילה שהיא לקחה אותך אליו.‬
‫תקשיב, אבא.‬
‫ארון היה פגוע מאוד.‬
‫אבא שלו התעלל בו מגיל צעיר, ו...‬
‫ותזכור באיזה מצב אני הייתי.‬
‫כל מה שקרה עם דאג, התקיפה,‬
‫ואז עברתי בדיקה גנטית‬ ‫והרגשתי שכל החיים שלי הם שקר ענק.‬
‫ועכשיו פתאום היה לי אח גדול, ו...‬
‫דיברנו שעות.‬
‫סיפרתי לו על דאג.‬
‫והוא...‬
‫הוא טיפל בזה, וזה היה נורא.‬
‫אבל הרגשתי...‬
‫אני לא יודעת, מוגנת, אולי?‬
‫ואז...‬
‫ארון נתן לי להתמסטל,‬
‫עזר לי לברוח מהכול.‬
‫אני חושבת שהוא ידע מה הוא עושה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לדעתי הוא אהב את הרעיון שתהיה לו אחות.‬
‫הוא לא רצה לאבד אותי.‬
‫הוא היה חייב לוודא שאישאר מכורה,‬ ‫כדי שלא אנטוש אותו ו...‬
‫אולי הוא...‬
‫רצה לנקום באימו הביולוגית.‬
‫הוא חשב שהוא הילד שהיא זרקה,‬
‫אז אולי הוא רצה להרוס את הילדה שהיא גידלה.‬
‫ולא סיפרת לאימא שלך שאת יודעת שנולד לה בן?‬
‫סיפרתי לה. באתי הביתה ושאלתי אותה‬ ‫אם נולד לה ילד לפניי, אבל היא אמרה שלא.‬
‫בכת אמרו לה שהילד נולד בלידה שקטה.‬
‫לא הקשבתי לה בזמנו.‬
‫אני...‬
‫הייתי מכורה,‬ ‫ויכולתי לחשוב רק על המנה הבאה.‬
‫גנבתי את התכשיטים שלה וחזרתי לארון.‬
‫זה כמו מה שאמרת‬
‫כשהחזרתי אותך למכון הגמילה.‬
‫שפל המדרגה.‬
‫גרמתי לאימא שלי לרצוח מישהו.‬
‫אבל היא לא סתם רצחה מישהו, נכון?‬
‫היא רצחה את הבן שלה.‬
‫אבא, אסור לספר לה.‬
‫אסור שהיא תדע על זה.‬ ‫-די לסודות, פייג'.‬
‫אבא.‬ ‫-היא אפילו אמרה לי שהיא רצחה את ארון.‬
‫הסוד הזה הוא לא כזה.‬
‫הסוד הזה יהרוס אותה.‬
‫אסור לספר לה.‬
‫בחיים לא.‬
‫האוכל כמעט מוכן.‬
‫אבא.‬
‫זה טעים?‬ ‫-ממש טעים, תודה.‬
‫לבריאות.‬ ‫-זה לא מבושל מספיק.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬