- Mor? Hvad var det der? - Vent lidt.
Strømmen er gået.
Ja, jeg ser det. Jeg er på vej.
Jeg skal på arbejde. Gå bare i seng.
- Må jeg komme med? - Nej. Smut.
- Hvad? - Jeg ringer.
- Hej. - Hvad har vi her?
Nok et privatfly. Højst ti passagerer.
Luftfartsvæsnet ser på det.
Lufthavnen savner ingen.
Elselskabet tjekker strømafbrydelsen.
De tror, at flyet rev en ledning ned.
Min mobil virkede heller ikke.
Mobilmasten er tæt på. Telefonselskabet tjekker det.
Afspær området og led efter vidner.
Jeg får stranden afspærret.
Godt arbejde.
Er du okay? Er du kommet til skade?
Det er lidt koldt. Vil du låne min jakke?
- Chef, er alt i orden? - Ja, alt er fint.
Jeg taler med min nye ven.
Kan du lide den film? Jeg elsker den.
Ved du, hvem der er min favorit? Woody.
Kan du se den her?
Netop. Jeg er som Woody. Okay?
Så jeg kan hjælpe dig.
Kom du bare her. Det er okay. Kom bare.
Godt så.
- Var hun på flyet? - Det ved jeg ikke.
- Kan redderen komme? - Redder!
De sikrer sig, at du ikke er skadet.
Kan du give slip et øjeblik? Nej?
NTSB er her. Alle skal væk herfra.
Jeg ordner det. Gå bare.
Kan du få nogen til at køre min bil til hospitalet senere? Tak.
Vi gør det sammen. Jeg tager med. Kom.
Hun har det godt fysisk.
Ingen kvæstelser, hovedskader eller sår.
Men hun husker ingenting.
Hun kender ikke sit navn eller hjemby.
- Passer det? - Vi scanner hende.
Men det er nok dissociativ amnesi.
Hjernen beskytter hende mod noget traumatisk.
Noget traumatisk som et flystyrt?
Det er umuligt. Hun har ikke en skramme.
Der er hun. Det var ikke skræmmende, vel?
- Hun var dygtig og meget modig. - Tak.
Alt ser godt ud. Du er helt rask.
- Må jeg komme hjem? - Gerne. Hvor er hjem?
Godt valg.
Jo kan måske blive hos dig, indtil du falder i søvn?
Ja, det kan jeg helt sikkert.
Jeg håber, hukommelsen kommer tilbage snart.
Tak.
Jeg var forbi automaten, mens de kiggede i dit hoved.
Ved du, hvad slik er? Godt, du husker det vigtigste.
Lad os så se.
- Hvilken farve? - Lad mig se.
- Gæt. - Rød.
Gul. Forstår du?
- Gul. - Grøn.
- Hvor uretfærdigt. - Du er dårlig til legen.
Rød. Jeg mener lilla. Lilla.
Lad gå for den her gang, men du må virkelig øve dig.
For du er elendig.
- Kan vi prøve igen? - Du kan øve dig.
Spis ikke for mange. Jeg kommer snart.
I må ikke tage journalerne.
- Hvad sker der? - De vil se hendes journal.
Politichef Jo Evans. I er?
Du ryger i spjældet, hvis du ikke flytter dig.
Prøv du bare.
NTSB har ikke ret til at anholde nogen.
Eskortér dem ud.
Vi kan gå til venterummet -
- og så kan I fortælle, hvad der foregår.
Hun er væk!
Gul kode. Pige på ti år.
Hold øje med alle, der kommer og går. Gennemsøg alle rum.
Frankie, tjek kameraerne.
Lopez, jeg vil have biler på vej 25.
- Hun kan være faldet i havnen. - Få havnepolitiet derud.
- Evans. - Hej, chef.
- NTSB er på ulykkesstedet. - Jeg ved det, Chris.
Nej, det er en anden slags NTSB.
Ingen ved, hvem de første mænd var.
Kom nu. Tager du gas på mig?
Hvad?
Bliv ikke vred.
Du skal i seng. Vi løser det i morgen.
Hejsa.
- Far, du burde ikke have ventet. - Jeg kunne ikke sove.
Javel. Hej med dig.
- Vi har en gæst. - Det kan jeg se.
- Du skal i seng. - Jeg er ikke træt.
Vi prøver alligevel. Lad os se, om vi kan finde en pyjamas.
Hvem giver sig ud for at være NTSB?
Var hun på flyet?
Jeg ved det ikke. Abby troede det ikke.
Hun må høre til hos nogen.
Kontakt socialkontoret i morgen.
Havner hun i systemet, kan man nemt finde hende.
Vil du beholde hende? I hvor lang tid?
- Hvad er planen? - Jeg har ingen.
Jeg måtte gøre noget.
Du gjorde det rigtige.
Eller kidnappede et barn.
Nej, hun og du er i sikkerhed. Der er vigtigst.
Vi løser det i morgen.
- Kom, skat. - Ja.
- Vil du være enhjørning eller heks? - Enhjørning.
Have ingen tommelfingre eller kun tommelfingre?
- Godmorgen. - Hej. Hvad laver I?
Mor, hvad foretrækker du? Ariana eller Millie?
- Hvad mener du? - Hun skal have et navn.
Hun har nok allerede et.
Hun husker det ikke. Vi må kalde hende noget.
- Hvilket navn kan du lide? - Jeg kan ikke bestemme mig.
Jeg kan godt lide Piper. Det blev næsten dit navn.
- Hvor fint. - Jeg elsker det.
Jeg elsker det mere end mit navn.
Livet er hårdt, skat.
Jeg skal møde Whitaker.
Vi må af sted.
Vi ses senere, Piper.
Far, Chris ringede.
NTSB er kørt. Det giver ingen mening.
- Jeg må tage til ulykkesstedet. - Okay.
- Tror du, at I klarer jer? - Ja, vi klarer os.
Jeg kan godt bruge en hjælper.
- Okay. - Sådan skal det lyde.
- Du, far ... - Jeg klarer mig.
Lægen sagde, jeg skal i gang igen.
Ja. Jeg tænkte bare, at ...
Hold jer tæt på huset.
- Eller inde i huset. - Javel.
Godt. Og ...
- Vi må af sted! - Jeg kommer.
Chris ved, hun er her. Så ring til ham eller mig.
Jeg går nu. Farvel.
Du er sød mod hende. Det hjælper nok.
Det er let. Hun er nuttet.
Hun bliver ikke hos os længe.
Hun er min chance for en lillesøster, nu du og far ikke er sammen.
Mor, skynd dig.
Den her tager jeg om morgenen, men den gør mig tørstig.
De her får hår til at vokse overalt.
Det er sjovt, for jeg har altid villet være varulv.
Hvorfor tager du dem?
Jeg var brandmand engang.
Jeg befandt mig tit tæt på dårlige ting, der brændte.
Jeg fik noget, der hedder cancer. De her gør mig rask igen.
Nej, de gør ej.
Okay.
- Kan du installere en affaldskværn? - Nej.
Godt så.
Det er en topnøgle. Den her er i din størrelse.
Det her er en spidstang. Unbrakonøglen er nok i kælderen.
Jeg kommer straks. Begynd ikke uden mig.
Piper. Piper? Piper?
- Har du allerede glemt dit nye navn? - Jeg hørte dig ikke. Undskyld.
Det er i orden.
Har du værktøjet? Nej, der er det.
Så går vi i gang, lille pige.
- Undskyld mig, er du fra NTSB? - Mig? Nej.
Bestemt ikke.
- Hvem er du så? - Jeg hedder Benny.
Vis mig noget id.
- Nu. - Klart.
Værsgo. Det er mit visitkort, og her er mit id.
- Det her område er afspærret. - Ikke længere.
Transportsikkerhedsrådets såkaldte udredning er færdig.
De fjernede alt for at hjælpe.
Jeg spøger. Det gjorde de ikke. Det er sært.
- Gå, mr. Gallagher. - Jeg ved det.
De vil sige, at det var en drone, der kortlagde skove.
Den slags vrøvl.
- Hvordan ved du det? - Jeg har andre kilder, end du har.
Vi kan dele information.
Jeg tvivler på, du har noget, jeg vil have.
Måske hvor flyet lettede?
Det lettede fra Plum Island, 5 km fra North Fork.
- Ved du, hvad der er der? - Ja.
Homeland Security.
Netop. Det er underligt.
- Har du beviser? - Ikke endnu.
Okay. Sej historie.
Det lokale politi plejer at holde af mig.
Sådan går det bare.
Det er begyndelsen på et godt samarbejde. Det bliver fedt.
- Hej. - Snup en tallerken.
Alex. Jeg burde have sagt, vi har gæster.
Mia forklarede det. Hun vil også blive her.
- Hvad? - Jeg tager ikke af sted.
Det er for traumatisk for Piper.
- Er det for traumatisk? - Øh, ja.
Alle børn behøver tryghed og rutiner.
Det siger min psykolog, så I burde være glade.
- Jeg vidste det ikke. - Far synes, det er fint.
Vi har en plan af en grund.
Men alle skal være glade.
Næste skoleferie -
- tager far mine dage, så kan I tage på fisketur?
- Det lyder godt. - Du vil elske at fiske.
Bliv til middag, Alex.
Ellers tak, Ed. Kom her, du.
- Ja! Den var hård. Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Vi ses senere.
Undskyld. Jeg vidste ikke, at hun planlagde det der.
Hvorfor har vi en plan, hvis vi ikke holder den?
Jeg kan sige, at hun skal tage med dig.
Nej, lad være. Jeg vil være fleksibel.
Er hun et plejebarn?
Jeg lader hende bo her midlertidigt. Uofficielt.
Hun er alene. Jeg kunne ikke svigte hende.
Okay, så forstår jeg.
- Alle havde gjort det. - Absolut.
Det er midlertidigt.
Mia tror, at hun skal med på fisketur.
- Alle elsker det jo. - Du hader det.
- Det ved jeg. Jeg har ondt af ormen. - Det ved jeg.
- Vi ses senere. - Okay.
- Har du alt, hvad du har brug for? - Ja.
Det var mit engang. Jeg gav det til Mia, men hun er for stor nu.
Hun lod mig låne den her.
Det er en af hendes favoritter. Hun må virkelig holde af dig.
Hvordan gik det i dag?
Er du begyndt at huske noget?
Ville du hellere have hænder som fødder eller fødder som hænder?
- Hænder som fødder. - Også jeg.
Tror du måske, at du er bange for at huske noget?
Det ved jeg ikke.
Det ville jeg være. Det kunne være noget sørgeligt eller uhyggeligt.
Måske husker jeg aldrig.
Måske.
Ved du hvad?
Jeg var ude for noget sørgeligt, da jeg var på din alder.
- Hvad var det? - Jo, altså ...
Jeg stod op en skoledag, og ...
... mor var væk.
Hun havde lagt en besked.
Hun skrev, hun skulle ud at rejse.
Men ...
Hun kom aldrig tilbage.
- Hvor sørgeligt. - Ja, det var sørgeligt.
I meget lang tid ville jeg ikke tale om det -
- eller tænke på det.
Men det fik jeg det ikke bedre af.
Hvorfor?
Det hjælper at tale om det, der er uhyggeligt.
Så ved vi, at vi ikke er alene.
Hvis jeg husker, så skal jeg væk herfra.
Og jeg vil gerne blive.
Javel.
Jeg kan garantere dig, at Mia vil have den tilbage.
Så du slipper ikke af med os lige med det første. Okay? Godt.
Det er sent, så du bør gå i seng.
- Hej, Chris. Hvad så? - Du må hellere komme.
- Er der noget galt? - Jeg har godt nyt.
Vi har et par, der siger, de er pigens forældre.
De hedder Freddie og Caitlyn Martin.
Datteren Olivia forsvandt i går.
Tog du ikke barnet med?
- Vil du ikke hente kaffe? - Jo, selvfølgelig.
Mr. og mrs. Martin? Hej.
Har Olivia det godt? Ingen siger noget.
- Jeg tror, vi har gode nyheder. - Gudskelov.
Mange tak, politichef Evans.
Vi antog, at I ville se vores id.
Vi har kun passet med. Fødselsattesten er derhjemme.
Det er okay. Tak.
- Tak. - Tak.
Hold da op. Charlotte. Hvad laver I i Long Island?
Vi kom for at campere. Må vi se Olivia?
Midt i ugen? Midt i skoleåret? Hun er heldig.
Hvordan forsvandt hun?
Hun lå i teltet, da vi gik i seng. Hun var væk om morgenen.
Vi kom ikke igennem til alarmcentralen.
Så vi kørte hertil.
- Du synes, vi er dårlige forældre. - Nej, det gør jeg ikke.
Børn strejfer rundt. Jeg ville ønske, at I havde ringet før.
Vi havde ingen dækning.
- Jeg har stadig ingen dækning. - Javel.
- Hvordan er kameraet i den? - Fint. Det er som alle andre.
Jeg tager kun billeder med mobilen.
Jeg har kun billeder af mit barn. Det har I nok også.
Må jeg? Jeg vil købe en ny.
Må jeg se billederne af Olivia?
Vi har besvaret dine spørgsmål. Jeg vil se min datter nu.
Selvfølgelig. I må undskylde. Jeg er straks tilbage.
Ved I hvad? Jeg varmer dem her op til jer.
Det må I undskylde.
Tag fingeraftryk og kør dem straks.
- Hvad nu? - De lyver om, hvem de er.
- De havde pas. - De havde pas ...
- Hej? - Kør til huset.
- Hent Mia, far og Piper. - Hvad foregår der her, Jo?
Kan du gøre det eller ej?
- Hvor skal jeg køre hen? - Der, hvor vi brændte køkkenet ned.
Forstår du det?
- Sig ja eller nej. - Ja.
- Efterlad mobilen. - Hvad?
Jeg kommer snart.
Se bare. Er det ikke bare sjovt?
Så sjovt. Det er ligesom at campere, men indendørs.
Jeg elsker at tage til stranden midt om natten en hverdag.
Vi har alt til varm kakao. Hvem vil have?
Seriøst, morfar. Varm kakao?
- Jeg vil gerne have. - Det vil jeg vel også.
Det er hende.
- Hej, skat. - Hej, far.
- Hej, mor. - Hej, søde.
- Det ser sjovt ud. - Vi skal have varm kakao.
Skønt. Jeg vil også gerne have.
Du, det her ...
Den har taletidskort. Hvis du skulle få brug for en.
I undrer jer nok over det her.
- Det er ikke sjovt. - Undskyld.
Godt så.
Her til aften kom to personer til politistationen.
De sagde, de var Pipers forældre.
Men de løj.
Jeg ved ikke, hvem de er, eller hvorfor de leder efter dig.
Men jeg skal nok finde ud af det. Okay? Hør her.
Jeg vil ikke lade dem tage dig. Jeg passer på dig.
- Hvorfor vil de tage mig? - Det ved jeg ikke.
Men jeg tør vædde på, at svaret findes herinde et sted.
- Skal vi sove herinde alle sammen? - Jo flere, desto sikrere.
Der er gæstesenge i skabet.
- Vil du hjælpe mig? - Ja.
- Jeg vil prøve at huske. - Hvad?
- Jeg vil virkelig prøve at huske. - Det ved jeg. Det er okay.
Jeg ville ikke inddrage dig.
- Jeg er urolig. - Det er i orden. Vi klarer os.
Jeg er urolig, fordi enten er noget galt -
- eller også er du paranoid.
Er din forklaring, at jeg er skør?
Du har intet forklaret.
Du vækkede os midt om natten -
- og gav mig en mobil.
Et fly styrtede ned på stranden.
Det blev ryddet væk med det samme.
Jeg fandt et barn, der ikke sad i flyet.
Falske agenter. Falske forældre, der forsvinder.
Gid jeg var paranoid, men det er jeg ikke.
Sig ikke, at jeg udsætter min familie for fare.
Jeg gik i panik.
Det siger jeg ikke. Jeg er her. Jeg hjælper dig.
Tak.
Mor? Hvad var det? Mor!
Hvad var det?
Der er nogen derude.
Lige her.
Af sted.
Hent et tæppe.
Bak og dæk øjnene til.
En, to, tre.
Politi! Jeg er bevæbnet.
Mor, hvad sker der?
Kom. Skynd jer!
- Alex, du først. - Okay.
- Kom. - Gem jer.
Kom. Løb. Er du klar, skat? Det er okay.
- Far, din tur. - Aldrig i livet.
- Mor, kom. - Kom.
Jeg klarer mig. Af sted.
- Hvad skete der? - Nogen slog mig.
- Hvor er Piper? - Du må hente hende.
Piper!
- Det er Evans. - Værsgo, chef.
Kidnapning. Ryk ud -
- til servicevejen langs vej 48.
Modtaget. Alle enheder til servicevejen langs vej 48.
Igangværende kidnapning.
Åh gud. Jeg har dig.
Kom her. Er du okay?
Er du kommet til skade?
- Hvad? Hvordan? - Det ved jeg ikke.
Du er okay. Alt er i orden.
Freddie og Caitlyn Martins identiteter var falske.
Fingeraftrykkene gav intet.
Jeg kan tjekke deres dna, men det er nok en blindgyde.
Manden havde det her.
- Hvad er det? - Ingen ved det.
Hverken kredsløb eller magneter.
NTSB ringede og sagde, flyet var en ubemandet drone.
Forskningsstyrelsen kortlagde skovdækning.
Jeg vil ikke lyde skør, men de lyver da for os, ikke?
Du lyder ikke skør.
- Hvad foregår der? - Det ved jeg ikke.
- Det har nok med Piper at gøre. - Hvem er Piper?
Piper er barnet, vi fandt. Mia gav hende et navn.
Jeg overgiver hende ikke til de sociale myndigheder.
Hun bliver hos mig. Og det er ...
... meget ulovligt.
Jeg vil bede dig gøre noget lige så ulovligt ...
... og holde mund.
Selvfølgelig. Helt i orden. Bare rolig.
Tak, Chris.
Hej med dig.
- Hvordan fandt du mig? - Jeg har også mine kilder.
Jeg har også fået dig overvåget.
- Tak, Frankie. - Det var så lidt.
Sådan. Østers?
Normalt ville jeg aldrig stole på dig.
- Jeg ved ikke, hvem jeg stoler på. - Smart tænkt.
Jeg ved, at de falske agenter tog den sorte boks med -
- og ligene fra stedet.
Ændrer det din mening om mig?
Hvad venter du på? Du er journalist. Hvorfor skriver du ikke om det?
Man skriver ikke, før man har hele historien.
Du kan måske finde ud af, hvad det er.
Jeg giver besked.
Så det er sådan, det er.
Jeg tager på arbejde, og du hugger min jakke og min seng.
- Mia sagde, den var rarere. - Okay.
Er du okay?
De der mennesker er væk for altid.
- De får aldrig fat i dig igen. - Det ved jeg.
- Fik jeg flyet til at styrte? - Nej.
Det tror jeg slet ikke.
Jeg vil skifte tøj.
Og du ...
- Jeg har købt en tandbørste til dig. - Tak.
Gå ud og børst.
Tekster: Trine Helledie www.sdimedia.com