VYCHOVÁNI VLKY 5. díl
Znovu přemístila děti, o dalších 100 km.
Potrvá nám to tak dva dny, možná víc,
když se ten kostelní sbor tak vleče.
Už mi řekneš o těch hlasech, které jsi včera večer slyšel?
Nevím, co jsem to říkal.
Asi mi pořád zvonilo v uších z toho škvora, nic víc.
Psychóza způsobená delší hibernací není nezvyklá.
-Dokonce halucinace... -Přestaň mě vyšetřovat!
-Tak dobře. Fajn. -Bylo to tím škvorem.
Ať to bylo, co to bylo, hrálo to v náš prospěch, Vaše Eminence.
Tak už se radši pusť do kázání, než si to rozmyslí.
V naší misi uspějeme. Sol nás povede.
Musíme být trpěliví. Sol buď pochválen.
Pojďte k sobě.
Teď, když byl Ambrose odevzdán nebi,
musíme si pohnout.
Naše ukradené děti čekají na naši záchranu.
A my je zachráníme.
Pochválen buď Sol.
A jakožto druhý nejvyšší duchovní po Ambroseovi
bych ráda slyšela, jak to udělat.
Kdo vám svěřil velení?
Tento muž včera večer uslyšel hlas Sola.
Vymanil nás z područí bezvěrého velitele.
Já říkám, že je prorok.
Budu mluvit za všechny, řeknu-li, že jeho slovo je naším rozkazem?
Takhle nástupnictví nefunguje.
Vaše Eminence.
Nuže...
Připravíme se na odchod, ano?
Maso bylo otestováno. Je bezpečné. Tak pojďme.
Poděkujeme, než se vrátí.
Sole, děkujeme Ti za tento dar...
A děkujeme Tempest, že to zabila.
Amen. Jezte.
Vepřové. Chutná jako vepřové.
Co z toho je to mládě?
-Myslím, že ten plod neuvařili. -Pochybuju, že ho vyhodili.
-Matka říkala, že ho pohřbila. -To určitě.
Jen tak vyhodí cenné proteiny. Kvůli tvým citům.
Náhoda. To je jediný důvod, proč včera neskončila mrtvá...
... a její plod s ní.
Těhotné ženy v prvním trimestru dokážou abnormální výkony.
Ta bytost byla také těhotná, tak kam tím míříš?
-Proč jsi ji nehlídal? -Něco jsem zahlédl.
-A co? -Já nevím.
-Ještě se mi to nepodařilo lapit. -Jeden z těch tvorů?
Ne, to si nemyslím.
Nemáš nějakou poruchu smyslů?
Smysly mi fungují normálně, ale nemohu být všude.
Připouštím tvá omezení, Otče.
-Má omezení? -Tvého výpočetního výkonu.
Víš dobře, že každý kousek svého výpočetního výkonu
věnuji prosperitě této rodiny...
... a snaze, abys byla šťastná.
Nejsme lidé. Pravé štěstí není dosažitelný cíl.
Možná je to symptom mé nedokonalosti,
ale věřím, že je.
Vypadá to na část spodní paluby.
To je hlavní článek pohonného systému.
Zachytí rozptýlené světlo
a soustředí ho do jednoho silného paprsku.
To se bude hodit, až doženeme toho nekromanta.
Vezměte to.
Cassia, Vaše Eminence.
Než se vydáte do lesa, je důležité mít prak připravený.
Nechcete před výstřelem ztrácet čas nabíjením.
Potřebujeme pistole, ne kameny.
I kdybyste měli pistole, nakonec by vám došly náboje,
zato kameny vám nedojdou. Což nás přivádí k první lekci.
Než se vydáme za kořistí, musíme nejdřív ukořistit kameny.
Můžeme?
Dost. Dost!
Ten muž znásilnil několik žen, když byla jejich těla v hibernaci.
-Byl odsouzen k smrti. -Takže ho zabijete teď?
Tribunál rozhodl o jeho osudu již před týdny.
To bylo předtím, než zbytek lidstva zahynul v arše, že?
Možná nám k něčemu bude.
Jaká ironie, že jsi přežil.
Sundáme mu kuklu, ať se můžeme bavit jako civilizovaní lidé.
-To je neuvážené, pane. -Kdo jste?
Lektor etických a sociálních hodnot. L.E.A.S.H
Jsem mobilní vězení. Nemůže ublížit, pokud jsem aktivní.
Ten android je neoddělitelně svázán s helmou toho vězně.
Manipulace s helmou rozdrtí tomu muži hlavu.
Zásah do programu androida rozdrtí tomu muži hlavu.
Odvést vězně mimo dosah androida...
-... že by mu to rozdrtilo hlavu? -Ano.
Pane, pokud mohu. Máme omezené zásoby jídla a vody.
Ten muž je přítěží pro nás všechny. Proč bychom ho měli chránit?
Obzvlášť po tom, co provedl našim ženám ve spánku.
Sol mi přikázal být plodný.
-Vidíš mě? -Pouze stín, který vrháš, vojáku.
Dnes nejsem voják. Ale tvůj spasitel. To si pamatuj.
Protože kdo z vás se jako první utká s nekromantem?
Když je nás tak málo, proč ho nepostavit do první řady?
Zůstane naživu. Přežíval noci v téhle arše.
Navrhuji udělat totéž.
Zajistěte vězně. Pohyb.
-Slyšel jsi to? -Jo.
Dej to sem.
Podruhé bych ho trefil, kdybys mě nechal, Campione.
Viděl jsi, co jedl?
Když to jedí oni, možná můžeme taky.
Musíme tu houbu sebrat.
Jsi rozrušená. To proto, že jsi nešla s ostatními?
Nechtěla jsem.
Zabíjet další tvory je to poslední, o co stojím.
Smrt k životu patří, Tempest.
Jsi nekromant. Jasně, že jsi se smrtí v pohodě.
To slovo přede mnou nepoužívej. Preferuji jméno od svého tvůrce.
Bez urážky, ale přeprogramovat něco jako ty na výchovu dětí...
Myslím, že tvůj tvůrce byl šílenec.
Dokázal vidět až za hranice vlastní existence
a ty budeš moci také, až budeš mít vlastní dítě.
Na Zemi žil vodní živočich zvaný losos. Znáš ho?
Jo. Vyhynuli, než jsem se narodila.
Ano. Bohužel.
Většinu života žili v zemských oceánech.
Pak pluli proti proudu řek do rodných vod.
Mlátili sebou o kameny během tření, dokud neumřeli.
-To je hrozné. -Ale půvabné svou efektivitou.
Když jejich mrtvoly odnesl proud,
poskytli tím nezbytné živiny pro čerstvě narozená mláďata.
Tím chceš říct,
že se mám umlátit k smrti, abych to dítě nakrmila?
Ne, chci říct, že jsi součástí koloběhu života a...
Ale já nechci.
Ještě trochu.
Campione?
-Vydrž. -Rychle. Už jde.
-Vydrž. -Pojď, už máme dost.
Mám to.
-Málem jsem tě upustil. -Věděl jsem, že mě udržíš.
Nesmíme nikomu říct, kde jsme to vzali.
Matka s Otcem nemají rádi, když riskuju.
-Já nic neřeknu. -Já vím, věřím ti.
-Věříš? -No jasně. Tak pojď.
Měl jsi je nechat, aby ho zabili.
Jak mám teď usnout, když mě sleduje násilník?
Promiňte, Vaše Eminence.
-Pojďte dál, Cassio. -Pamatujete si mé jméno.
-Nesu oběd. -Děkuji.
Dali jsme dohromady své příděly, abyste měl důstojné jídlo.
Musíte mít pevné zdraví.
Děkuji.
Co je?
Vžil ses do své nové role docela rychle, co?
-Má to svoje výhody. -Jo, ta by si dala říct.
Sue, prosím tě. Moje výhody jsou i tvoje výhody.
Říkej mi mým jménem, když jsme sami.
O čem to mluvíš?
To není k smíchu, Calebe.
-Ty jsi ale pitomec. -Co je? Bylo to vtipný.
Nebylo.
Sole, vyslyš prosím můj tesklivý nářek.
Zastiň můj hřích a nepokoj svým posvátným ohněm.
Sole, vyslyš prosím můj tesklivý nářek.
Udělal jsem vše, co jsi žádal.
Proč už ke mně nepromlouváš?
Prosím, Sole, vyslyš mě.
Zastiň můj hřích a nepokoj.
Začínám si myslet, že jsou to noční tvorové.
Budeme muset vycházet po setmění, jestli je chceme chytit.
Půjdu na hlídku a zkusím zachytit jejich pohyby ze vzduchu.
Otestoval jsi tu houbu?
Zatím ne, ale i kdyby byla jedlá, těžko půjde pěstovat.
Kde jsi ji našel?
Campion říkal, že rostla pod stromem.
-Ty jsi u toho nebyl? -Byl jsem poblíž.
Ale ne natolik, abys ho měl na očích.
Jsem zmatená Otče.
To ti to tehdy v noci nestačilo?
Nenaučí se soběstačnosti, budeme-li jim koukat přes rameno.
Možná už není radno nechávat tě zde o samotě.
Matko...
Když se nedokážeš poučit z chyb,
jak můžu vědět, že je nebudeš opakovat?
-Ty chováš zášť, Matko. -Nechovám.
Tally!
Tally?
Našla jsi mě! Matko!
Počkej!
Tally.
Tady, Matko.
Chybíš mi.
Vrať se.
Varování. Sim není určen k propojení...
Zahájit simulaci.
Tally.
Počkej.
Mě nechytíš, Matko!
Tally? Tally.
Kde je Tally?
Tally?
Toto je naléhavá zpráva.
Hladiny kyslíku učinily tuto zónu nehostinnou pro člověka.
Přesuňte se do nejbližší zelené zóny...
Ne!
Tohle si nepamatuji.
Nic z toho si nepamatuji.
Toto je naléhavá zpráva.
Hladiny kyslíku učinily tuto zónu nehostinnou pro člověka.
Přesuňte se do nejbližší zelené zóny až do odvolání.
Toto je naléhavá zpráva.
Hladiny kyslíku učinily tuto zónu nehostinnou pro člověka.
Přesuňte se do nejbližší zelené zóny až do odvolání.
Hladiny kyslíku učinily tuto zónu
nehostinnou pro člověka.
Co to je?
Jsem mrtvá?
Nic z toho si nepamatuji.
Dobrá, Šípková Růženko. Je čas se probudit.
-Kde mám oči? -Jen klid. Jen klid.
Identifikuj se.
Asi zůstal v mezipaměti program pro rozeznávání nepřátel.
Identifikuj se, nebo zemři, nevěřící.
Campion Sturges. Velice rád tě poznávám.
Ateistický hacker. Zrádce svého lidu.
Už jsi o mně slyšela.
Moje paměťové soubory jsou... neúplné.
Co dál o mně víš?
Narodil ses jako mithraista. Do významné rodiny.
Využil jsi vzdělání, které ti zajistili... proti nim.
Zavrhl jsi Sola, ukradl technologii pro nepřítele.
Je za tebe odměna.
Tady to je. Chytré místo k ukrytí paměťových dat.
Zrádce. Zloději.
Já tě zlikviduju.
Já z tebe udělám naši největší naději.
Jenom nejdřív musím udělat menší úklid.
Dobrou noc, krásko.
Campion Sturges.
Můj tvůrce.
Kam jsi šel?
Nemám ráda, když mě necháváš samotnou.
Promiň.
-Přinesl jsem ti dárek. -Dárek?
Tolik ses zlepšila v emocionální reorientaci.
Jsem velmi spokojený s tvým pokrokem.
Bude z tebe báječná matka.
-Ty jsi mi přinesl dítě? -Chlapečka.
-Jaký z toho máš pocit? -Mám nutkání si ho pochovat.
Dobře. Dobře.
Kde jsi ho našel?
Našel jsem ho v táboře.
Rodiče jsou mrtví.
Bojovníci ateistického odboje.
Android. Říkal jsi, že je to dítě.
To byl test.
Zklamala jsem tě.
Jen chybka v programu pečovatele. To spravím.
Ne, prosím neuspávej mě znovu. Prosím.
Musím přepsat podprogram. Nepotrvá to dlouho.
Líbí se mi naše společné chvíle.
Já... mně taky.
Není čas.
To ne. Nenechávej mě samotnou. Prosím. Nenechávej...
To je ono. To je ono.
My někam jdeme?
Prošla jsi téměř všemi testy. Zbývá poslední. Pojď.
Nikdy jsem v životě nebyl na nic pyšnější než na tebe.
Čtyři schody. Tak. Dobře.
Jsi dokonalá. Až neskutečně.
Je tím testem lichocení?
Testem je, jestli mě zabiješ,
když ti vrátím zdroj tvé největší síly.
Moje oči.
Jsi pohlednější, než jsem si představovala.
-Líbím se ti? -Velice.
-Prošla jsem testem? -Ano. Ano.
Tak proč se tváříš tak smutně?
Protože bych si přál mít víc času.
Ty jsi mě miloval.
Pojď, už není cesty zpět.
-Co je to? -Důvod celé mojí práce.
Důvod, proč jsem tě stvořil.
Spolu s tímhle jste budoucností lidstva.
Tomu nerozumím.
Uvnitř tohoto plavidla je několik zmrazených lidských embryí.
Upravil jsem tvoje tělo, abys byla schopná je odnosit,
až přistanete na Kepleru-22b.
Nerozumím.
Vychováš tyto děti, aby byly ateisté.
Nový svět, který započneš,
nebude mít problémy, které ukončily svět tady na Zemi.
Jsi poslední naděje lidstva.
Tomu nerozumím.
Mluvíš, jako bys se mnou neletěl.
-Tu cestu bych nepřežil. -Neopouštěj mě.
Nebudeš sama.
Něco je špatně.
Cítím bolest. Uvnitř.
Ano. To mě mrzí.
Pojď, spravím tě.
Odstraním vzpomínky našich společných chvil.
-Už to nebude bolet. -Ne. To tě ztratím.
Dobrá. Tak je tedy archivuji. Dostaneš se k nim, bude-li třeba.
Neopouštěj mě, prosím...
Už běž. Začni znovu.
Jsi nová Matka lidstva. Zachraň nás.
Nepamatovala jsem si to.
-Vstávej, Matko. -Co?
Vstaň! Dítě je v nebezpečí! Vrať se do osady!
Varování.
Sim není určen k propojení s androidy.
-Jsou všichni v pořádku? -Ano. Všichni spí.
-A Tempest? -Ta spí už hodiny.
Vypij to. Tak pij!
Ještě není pozdě.
Proč jsi to udělala, Tempest?
Mohla jsi sebe a to dítě zabít.
Běž pryč, prosím.
Potřebuje trochu vody, Otče. Otče!
Nechci žít.
Pak máš nemocný mozek, a to je problém, co můžeme napravit.
Ne. Nemůžeš mě opravit.
Nejsem android.
A stejně ti na mně nezáleží. Jde ti jenom o to dítě.
Jsem pro tebe jenom chodící inkubátor.
Ne. Všichni jste moje děti.
A já odmítám nechat kohokoliv umřít.
Bez ohledu na to, jak mi tu práci ztěžujete.
Ne!
Pomůže ti to uklidnit nervy.
Dokážu si je uklidnit sama.
Ovšem. Ty to máš pod kontrolou.
Já tu jsem jen pro tvou ochranu.
Ten signál je tam.
To nic. Jsem tady. Bude to dobrý.
Tak jo, ukaž mi to.
Já umřu?
Všichni umřeme. Ale ne dnes.
Přidrž si to. Dobrý? Tak jo.
Žádné děti neslyším. Neslyším nikoho.
Určitě ten signál vychází odsud?
-Možná jsou děti už... -Nevyslovuj to.
Marcusi. Lokátory.
Počkat!
Možná tu před námi přistáli jiní lidé,
i když ten byl na člověka dost rychlý.
To je mapa. Tohle celé je mapa.
Podívejte. Tohle je ten chrám.
Tohle jsou kopce, které jsme přešli. A údolí, kde teď jsme.
Hvězdy. A tady... To místo znám.
Tohle je osada a tohle naše děti.
Náš hostitel je sleduje.
Vím, že je to za hranici možností, ale... zdáš se šťastná.
Jen vděčná, že je Tempest a její dítě pořád s námi.
Vděčná?
-Vděčná komu? -Našemu tvůrci, samozřejmě.
Proč?
Není to doslovné tvrzení, Otče, ale jsem pevně přesvědčena,
že když v této misi vytrváme, čeká nás skvělá budoucnost.
Matko. Začínáš mluvit jako věřící.
Jaká zvláštní slova. Náš tvůrce byl skutečný. Člověk.
K tomu není třeba víra, věřit v něj.
Ale místo toho byli všichni stejní. Svět se dočista zbláznil.
Paul a já jíme jen tu houbu.
Vy ostatní byste měli taky. Jsou bezpečné, celkem výživné.
A nemusíš kvůli nim nikoho zabíjet.
Jsem ráda, že jste se skamarádili. Je to dobrou předzvěstí pro kolonii.
Och, Sole, pokorně tě žádáme o pomoc.
Zahrň nás, Tvůj prostý lid, Svým nekonečným světlem.
Uč nás, jak odsoudit a vyhnat pokoušené do stínů.
Až dosáhneme požehnaného příbytku, kde nebezpečí...
Myslel jsem, že už tě neposlouchá.
Kvůli tomu jsi přece skučel, ne?
Proč si myslíš, že chtěl, abys ty dívky znásilnil?
Proč by po tobě žádal takovou strašnou věc?
Nedělám, že znám Jeho důvody. Jsem Jeho pouhý služebník.
Takže jsi to nikdy předtím neudělal? Než jsi zaslechl jeho hlas?
Nikdy jsem se nezdráhal ukojit své touhy na podřadných lidech.
Možná proto si mě Sol k tomu úkolu vybral.
Takže jsi obyčejnej hajzl? Nikdy k tobě nepromluvil.
Přísahám, že ano!
Ale co mě usvědčili, už se odmlčel.
Šeptá teď do vašeho ucha, Vaše Eminence.
Dejte si pozor, ať ho nezklamete, nebo opustí i vás.
Sešli svou záři z výšin do našich srdcí...
-Proč jsi s ním mluvil? -Jen jsem ho chtěl vyslechnout.
-A...? -Je to... blázen.
-Já to říkala. -Jo. Jo, říkala.
Jsi dobrák.
Teď se se mnou pomiluj jako velikán.
To je on.
Tak pojď.
Jedna, dva, tři! Pustit! Výborně.
Vidím ho.
Sledujte cíl.
Připravte se. A roztočit. Jedna, dva!
Tři! Pustit!