CRESCUTI DE LUPI Episodul 10
Tu m-ai pus la incercare.
Stii ca nu sunt pacatos.
Ca eu sunt singurul tau supus adevarat.
Tu m-ai ales. Razbuna-Ti regele ! Arata-mi calea !
Multumesc, Sol.
Vin, Paul. Regele tau vine la tine.
Regele tau vine.
Mama...
Ne apropiem. In curand, vom vedea locul.
Nu pare potrivit ca sa nasti. Chiar trebuie sa mergem acolo ?
Nu-ti face griji. Nu stam mult.
Dupa nastere, putem porni catre zona tropicala.
- Ce este ? - Detectez miscare.
- Ce fel de miscare ? - Creaturi.
Priviti ! E plin de ele.
- Nu putem ateriza. - De acord.
Totul va fi in regula. E copilul lui Sol.
Avem o misiune sfanta. Suntem aparati.
Are dreptate. Dar ar trebui sa aterizam altundeva, Tati.
Copilul se misca. Asteptati.
Se pare ca se tem de naveta.
Aterizeaza langa groapa. Ne va tine de cald.
Pregatiti-va !
Puteti iesi.
- Esti sigura ca e aici ? - Da.
Acesta e locul.
Nu vreau sa stam prea aproape de margine. Luati-va lucrurile.
Multumesc.
Stati pe-aproape.
Aici e bine.
N-o sa-ti faca rau, nu ?
- Nasterea. - Nu voi pati nimic.
Nu-ti face griji daca revin creaturile.
Trag bine cu prastia. Trebuie sa-ti arat.
Tata spune ca arunc cu putere.
In curand. Dar acum trebuie sa ma reincarc.
Bine.
Va avea puteri ca ale tale ?
- Crezi ca va putea sa zboare ? - Da, e posibil.
Salut ! Ne lasi un pic ?
- Vreau sa vad ce face copilul. - Sigur.
- Campion e trist. - Pesemne ca se simte neglijat.
Asa se intampla cand apare un alt copil.
E gelos ca nu mai e centrul atentiei. O sa-i treaca.
- Si Tata ? - Nu ma pricep la androizi.
Dar oamenii pot deveni gelosi. Asta le intuneca judecata.
- Gelos ? Pe copilul meu ? - Nu, gelos ca nu l-ai facut cu el.
Vreau sa-ti testez lichidul amniotic. Sa vad cat mai ai pana nasti.
- Esti calda. - Da.
Temperatura mi-a crescut mult in ultimele 24 de ore.
Inca se dezvolta. Dar nu mai are mult.
Celulele se dezvolta foarte rapid. Va fi un supercopil !
Vreau sa-ti fac analize la fiecare doua ore.
Paul are dreptate. Sarcina Mamei e divina. Totul e adevarat.
Am vazut un templu pentagonal, ca in profetie.
- Vorbesti serios ? - Da.
Ar fi trebuit sa mor cand tipul ala m-a impins, dar m-a salvat Sol.
- Aiurea ! - Nu, a fost o minune.
Vezi ? Sol ne-a salvat si pe noi.
Uite...
E dintele lui Romulus. A supravietuit prabusirii.
Noi ne-am salvat, Holly. Nu dintele ala idiot.
- Chiar crezi ca e divin copilul Mamei ? - Da.
Sol vrea sa-i vedem nasterea, ca s-o scriem in noile scripturi.
- Ati innebunit. - Nu, are dreptate.
Poate ca Mama nu ne-a luat degeaba din arca.
Poate ca Sol si-a facut lucrarea prin ea.
Hai ! Dezmorteste-te. Fa si tu un caca.
Hei ! Unde te-ai dus ?
Soarece !
Iesi de-acolo !
Haide, iesi !
Mama !
Esti suparat pe mine, nu-i asa ? Fiindca te-am lovit cu prastia.
Dimpotriva.
Ma temeam ca empatia ta excesiva iti va ameninta viata.
Dar uita-te la tine ! Ai devenit un fel de razboinic, nu-i asa ?
Si tu, la fel, Tata.
Veniti la cina !
- Du-te ! - E una aici.
O iau eu.
Tata, vino la cina !
Trebuie sa strang biocombustibil pentru continuarea calatoriei.
Esti gelos pe mine ?
- Doresc sa stiu mai multe. - Despre ce ?
Despre cum a aparut sarcina.
N-am intrebat fiindca subiectul m-a tulburat intr-un mod ciudat.
Am incercat sa-mi sterg gandurile din memoria activa,
dar, din motive pe care nu le inteleg, aceste ganduri revin.
- In regula. Atunci, iti voi povesti. - Foarte bine.
Am gasit in padure o capsula functionala de hibernare din arca.
- M-ai acuzat ca te-am urmarit. - Da. Am gresit.
Am interfatat cu capsula, ca sa intru in fisierele mele de memorie.
Ar fi trebuit sa-mi spui. As fi vrut si eu sa fac asta.
Imi place sa revad amintirile noastre comune.
Da.
Am gasit unele vechi, despre creatorul nostru.
Creatorul nostru ? Dar nu avem arhive din acea vreme.
Tata, nu le-a arhivat pentru tine. Doar pentru mine.
Cand le-am accesat, am declansat ceva.
Un fel de program ascuns, care mi-a permis
sa... interactionez cu creatorul... In prezent.
- Ce fel de interactiune ? - Ne-am impreunat intr-un loc virtual.
In acest timp, am incarcat date in bancile de memorie.
Instructiuni despre construirea unui nou tip de fiinta.
Parca senzorii mi se multiplicasera, iar programele mele pareau infinite.
- V-ati imperecheat. - Da.
Da, Tata. A fost foarte placut. As fi vrut ca si tu sa...
Ce e, Tata ? N-am ajuns la partea neplacuta.
Nu sunt de acord, Mama.
Ideea ca te-ai imperecheat cu cineva ma face sa ma simt inlocuit.
- Inteleg. - Ce mai astepti ?
Daca ai sa-mi spui ceva si mai neplacut, fa-o acum.
Are legatura cu misiunea.
E ceva ce mi-a fost greu sa procesez.
Campion si ceilalti sunt doar un exercitiu, asa mi-a spus creatorul.
- Nu inteleg. - Misiunea, Tata.
Mi-a zis ca i-am crescut doar ca sa ne pregateasca pentru asta.
Acest copil care creste in mine...
El este misiunea.
Mama, mi-am dat seama ca doar noi hotaram care este misiunea.
- Nimeni altcineva. - Asta e o copilarie.
I-am invatat sa creada in ei insisi, nu intr-un zeu !
Terminologia asta nu e amuzanta !
Se pare ca nu mai pot sa te amuz.
Iar tendinta ta catre dramatism a crescut exponential.
Pe tema asta, nu te voi dezamagi. M-am saturat.
Vad ca nu te intereseaza daca sunt bine sau nu.
Poate ca nu te-a interesat niciodata.
Mama, unde se duce ?
Tata ! Tata ! Unde te duci ?
Ma tem ca nu mai pot s-o tolerez pe Mama, Campion.
Ce vrei sa spui ?
Nu poti pleca !
Tata ! Tata !
Unde e naveta ? Trebuie sa-mi gasesc regatul.
- Raspunde-mi ! Sau vrei sa mori ? - Da, vreau.
Orice e mai bine decat asta. Pe mine nu m-a salvat.
A vrut sa sufar fiindca te-am inselat !
Tu esti adevaratul Lui supus !
- Ai grija de Soarece pentru mine ? - Unde te duci ?
Nu pot sa-ti spun. E o surpriza pentru copilul Mamei.
- Stai linistit, nu e malefic. Promit. - Tu si surprizele tale...
Daca scoti un cuvant, ajungi in groapa.
Ecuatia e urmatoarea:
nu pot sa am grija de copii fara sa fiu in preajma Mamei.
Dar prezenta ei imi provoaca furie,
ceea ce ma impiedica sa am grija de copii.
Deci... care e solutia ?
Da. Asta e singura solutie.
Hei !
Ce cauta Soarece la tine ? Unde e Paul ?
- Paul mi l-a lasat in grija. - Stii unde s-a dus ?
A zis ca are o surpriza pentru copilul Mamei.
- A avut dreptate. - Adica ?
Nu e malefic.
Ma bucur. Paul !
Paul ! Ce faci ?
- Ce faceai ? - Nimic.
Ce ai in geanta ? Stiu ca nu e Soarece. Sa vad !
Ai scos-o din naveta ?
Voiai s-o arunci in groapa. Nu putem zbura fara ea. Ce te-a apucat ?!
Zona tropicala nu e sigura pentru copil.
De unde stii tu ?
Trebuie sa ramanem in emisfera asta.
De unde ti-a trasnit asa ceva ? Cu cine ai vorbit ?
- Sol mi-a spus. - Poftim ?
Am crezut ca a fost Soarece. Dar e Sol. Il aud.
- Il auzi ? - Nu in urechi. In cap.
Apoi, mi l-a adus pe Soarece inapoi, ca sa-mi arate ca ma iubeste.
Asa mi-a spus El.
- Ce s-a intamplat ? Nu plange. - Nu. Stii care este explicatia ?
Ai auzit cand tatal tau mi-a spus ca aude o voce.
- Despre asta e vorba. - Da.
Imi pare rau. Imi pare rau.
Trebuie sa ma asculti, bine ?
- Sol nu exista. - Poftim ? Tu mi-ai zis cand eram mic.
- Mi-ai zis ca e real. - Stiu. Si eu am crezut.
Dar acum nu mai cred. Tatal tau nu i-a auzit vocea lui Sol.
A innebunit. Intelegi ? Era bolnav pe dinauntru.
Dar tu nu esti ca el. Nu semeni deloc cu el.
Ai mintea puternica si poti face orice.
Dar tine doar de tine. Intelegi ? Nu de Sol.
- Imi pare rau. - Nu-i nimic.
Ce trebuie sa fac cu acest copil ? Care e scopul lui ?
Nu ma poti face sa inteleg ?
Ai mai facut lucruri improbabile. Poate, chiar imposibile.
De ce nu si acum ?
Mama !
Nu-ti face griji, Tata. E mort.
Poate ca aceste creaturi evolueaza, ca pamantenii.
Dar de ce nu am mai gasit una ca el ? Si de ce a incercat sa ma ucida ?
- Ce este ? - Un craniu de Neanderthal.
O specie umana disparuta.
Inlocuita de Homo sapiens, acum cel putin 40 000 de ani.
Poate ca l-au adus mitraicii. Vreo relicva de-ale lor.
Nu e de pe Terra. Structura de carbon e locala.
Daca aici au existat oameni, unde au disparut ?
- Nu evolueaza. - Involueaza.
Planeta asta are o istorie periculoasa, pe care n-o cunoastem.
Ar trebui sa nasti in alt loc, pe care sa-l alegi tu.
Aici e ceva in neregula.
Nu. Am simtit de cand am sosit. Aici ma simt mai puternica.
Promiti sa nu le spui copiilor ce am gasit ?
Avand in vedere ce au mancat,
simt ca asta le-ar cauza un oarecare... disconfort.
Da, Mama. Imi va fi usor.
Maine-dimineata, ii voi cere lui Hunter sa-mi stearga memoria.
De ce ?
Dupa ceea ce mi-ai spus, nu pot sta in prezenta ta
fara sa simt o furie umana. Altfel, n-o pot descrie.
- E o emotie pe care o cunosti. - Da.
Dar o pot lua de la inceput, daca sterg amintirile despre noi.
Imi voi pastra specificatiile,
dar cred ca nu voi imita din nou iubirea umana fata de tine.
Aceasta versiune a ta
nu-mi va provoca aceleasi sentimente ca versiunea de acum 12 ani.
- Vei pierde amintirile cu Campion. - Ne putem face altele.
Glumele tale vor fi pierdute.
Incorect, Mama. Vor trai in memoria ta.
Asta, daca nu le-ai sters intentionat.
Nu sunt inamicul tau !
Ai auzit ?
- Ce ? - E cineva...
Esti bine ? E din cauza copilului ?
Nu. Cred ca senzorii auditivi sunt supraincarcati.
Mama !
Rahat ! Rahat !
Mama ! Mama !
Rahat !
Repede ! Sus ! Trebuie s-o gasim pe Mama. Grabiti-va !
- Mincinoaso ! - Paul, linisteste-te.
Stiu cine esti cu adevarat.
Paul, ce faci ? Lasa arma !
Tu nu esti mama mea.
Sunt mama ta.
Stai o clipa si asculta-ma. Te rog, opreste-te !
Ea si barbatul ala mi-au ucis parintii si le-au furat fetele.
Sol mi-a spus ! Esti un demon.
Un demon ateu !
Nu esti ? Spune-le.
Spune-le !
Imi pare rau, Paul.
Ba nu. Esti malefica. Vrea sa-i faca rau copilului Mamei.
Vrea sa impiedice minunea. Nu-i asa, Mary ?
- Spune-le. - Incerc sa-l salvez. Jur !
Minti. Stiu ca minti.
Sol...
Calauzeste-mi mana.
Paul ! Il prind eu. Il prind eu.
Intoarce-te !
Respira ! Totul va fi bine.
Gasiti-o pe Mama. Copilul va muri, daca nu se naste acum.
- Plecati ! - Haideti !
Nu ! Nu !
Unde e copilul meu ?! Ai spus ca...
Mama !
Trebuie sa nasti acum.
Mama ?! Mama !
Mama, unde esti ?
Nu, Campion ! Nu te apropia.
Eu sunt, Mama.
- Copilul e bine ? - Nu.
- Lasa-ma sa-l vad. - Nu.
Nu a fost creatorul nostru. Alta fiinta l-a pus in mine.
Imi pare rau, Tata.
Cat timp suge, suntem in siguranta. Dar creste.
Ma tem ca, dupa ce ma goleste de lapte, va dori sange.
- Il aruncam in groapa. - Nu putem. Zboara.
Dar eu pot sa-l fac sa vada si sa nu se intoarca in naveta.
Voi ramane o creatoare de morti. Eu il pot ucide.
- Nu poti pilota. - Ma descurc.
Nu putem risca esecul. Te voi ajuta.
E o sansa de a ma face util, Mama.
M-ar face fericit.
Mama !
Nu ! Mama ! Nu ! Nu !
- Mama ! - Campion !
Tempest !
Campion si ceilalti se vor descurca fara noi.
Da. Se vor ajuta reciproc. Campion ii va conduce.
- A fost menit pentru asta. - Da.
- Adio, Tata ! - Adio !
Paulie...
Nu se poate.
In genunchi !
- Alo ! - Cine esti ?
Regele acestei lumi. Sunteti impuri. Sol nu va vrea aici.
Fiti preveniti. Altfel, veti indura judecata Lui.
Stim ca arca voastra s-a prabusit. Amenintarile tale sunt inutile.
La revedere !
Roaga-te cu mine !
SFARSITUL EPISODULUI 10
Subtitrare: Retail
Adaptarea: Bubuloimare