Paule, ne trebaš bježati!
Ako me čuješ, viči što glasnije možeš!
Nisi siguran ovdje!
Paule?
Dođi, dođi.
Upomoć!
Sad je vrijeme za spavanje, Paule.
VUČJI ODGOJ
Spustite me.
Nešto vas muči? Spustite me.
Mislio sam da je ovo djevičanski planet, bez starijih civilizacija.
Ovo pokazuje inteligentni dizajn, simetriju.
Pet vrhova, kao u proročanstvu.
"Poznat ćete ih po obliku i broju."
Hramove u svetoj zemlji gdje je Sol skrio rješenja misterija.
Misteriji. -Topao je.
Skinite rukavice. Topao je pod rukom.
Solova energija dolazi iznutra.
Topao je.
Ne otvarajte oči, djeco. U bojnom sam načinu rada.
Majko?
Trebala bi znati da nas je Otac spasio.
Bio je veoma koristan i pomogao nam je...
Vrebao je blizu sletnoga broda.
Umjereno je agresivan.
Još nisam odlučio što treba s njim. Što ti misliš, Majko?
Odluku ću prepustiti tebi.
Neobičan odgovor za tebe.
Oče, žao mi je što sam te kritizirala.
Nije istina da nas tvoja dobrota čini manje sigurnima.
Ali nisi pogriješila. Moje je ponašanje ugrozilo djecu.
Campion umalo da nije stradao.
Bojim se da, unatoč tvojim ljubaznim riječima...
Gubim tvoje poštovanje. -Oče! -Kao i svoje.
Miš je pao u jamu, a zatim i ja.
Mislio sam da ću izgorjeti, a ona me spasila.
Nekromantica me spasila. -Svi bismo bili mrtvi bez Oca i Majke.
Pojavila se jer smo se molili Solu. -Ponio si se kao kukavica.
Svi smo. Osim Vite.
Ne mogu vjerovati da sam lagao Ocu. -Vrijeđaš prave roditelje.
Nisam ih ni vidio. Kako bih ih mogao vrijeđati? -Možeš.
Oni su sa Solom u Svjetlosti. Stalno gledaju što radiš.
Baš kao i naši roditelji.
Je li i tvoj miš sada ondje? Sa Solom?
Ne, životinje ne idu nikamo kad uginu.
Za njih je smrt kraj.
Što to praviš?
To je oružje, zar ne?
Mislio sam da ih ne smijemo praviti. -To će se promijeniti.
Ubit ću biće ovime da ga ti i ostali možete pojesti.
Kako misliš? Ne smiješ ga ubiti. -Ne želiš valjda da gladuju?
Ne, ali naći ću neku drugu hranu. Daj mi malo vremena.
Mnogo smo puta tražili. Nema ničega.
Da, ali ja sam gladan pa ću bolje tražiti.
Zamaglit će ti prosudbu ako već nije. -Dopusti da pokušam.
Smrt je vječna kad si životinja.
Smrt je vječna za sva organska bića. -Da, reći ću sve što želiš.
Ali dopusti da nađem nešto drugo za jelo.
To je traćenje vremena i kalorija.
Ali ako ti pomogne da se... -Hajdemo onda, Oče.
Mislila sam da si ih uništila. -Recikliram kad je god moguće.
Žao mi je što su onako prevarili tvoga prijatelja.
Otac zna imati previše... povjerenja.
Ali to je dobro.
Ja sam imala dečka na Zemlji koji je bio suprotan tip.
Iscrpljivalo me.
Moći koje posjedujem tek su se nedavno pokazale.
Bojim se da se Otac sad osjeća neadekvatno.
Može li on činiti stvari koje ti ne možeš?
Katkad zna biti veoma zabavan.
Želiš li da je moćan kao ti?
Želim najbolje za tebe, za koloniju, za tvoju bebu.
Pronaći ćemo način da svi budu zbrinuti.
Možda bi ga u svom labosu mogla razviti do kraja.
Kao što si Campiona i ostale.
Znaš li kakva si sretnica?
Ja oduvijek želim dijete koje sam ja stvorila.
Ti si stvoriteljica, a ja ću uvijek biti samo...
Stvorenje.
Rado bih se zamijenila s tobom.
Uživala bih da mogu raditi stvari koje ti možeš.
Djeca često traže stvari koje zapravo ne žele.
Ja nisam dijete.
Što praviš? -Skalpel. -Što?! Čekaj!
Nisam mislila da ga odmah izvadiš.
Slušaš li me?
Sada je vrijeme za spavanje, Tempest. Spavaj sad.
Ne, ne želim spavati...
Pođi sa mnom.
Sada je vrijeme za spavanje.
Spavajte sad.
Opet su se preselili.
Dosta mi je. -Ne, ne. -Samo ću razgovarati s njim.
Nećeš ti. Ja ću.
Znamo kako ide kad ti razgovaraš s ljudima.
Oprostite, uzoriti. Djeca su se opet preselila. Trebamo krenuti.
Ne smijemo otići dok ne otvorimo Solov dar.
Možemo se vratiti kad spasimo djecu.
Ovo možda znači da djeci nije suđeno da budu spašena.
Ne smijemo ugroziti misiju jer ne podnosimo žrtve. -Ne slušajte je.
Nema ulaza, uzoriti!
Ostat ćemo. Eksplozivom ćemo napraviti ulaz, a zatim krećemo.
Ne! Moramo paziti da ne uništimo ono što je unutra.
Molim vas.
U redu.
Satniče, napravite ulaz.
Neka vojnici rabe samo ručni alat.
Na zapovijed, uzoriti.
Sastav nije pogodan za ljude, možda je i smrtonosan.
Možemo li prestati tratiti... -Ne.
Vidim nešto!
Možeš li me podići? -Ako ne možeš sam gore, nije dobar izvor hrane.
Onda? -Probavljivo. -Nastavi.
Pogodan sastav. -Da?
Donekle kalorično. -Onda to možemo jesti!
Nećemo ga morati ubiti. -Brod će morati bolje analizirati.
Ali obećava.
Možeš li mi pogledati ruku? -Naravno.
Dobra je. -Doživio sam gadnu nesreću na Zemlji. Zaglavljuje se.
Treba je samo centrirati.
Pošla si sa Zemlje ne znajući ništa o medicini,
a sada si posljednja koja se njome baviš.
Sol pomaže onima koji sami sebi pomognu.
Zbilja vjerujete...
da nas neće osuđivati što smo pustili djecu da umru?
Moj je muž spreman voditi napad i obećavam... da neće zakazati.
Bolje?
Da. -Hoćete li razmisliti o onome što sam rekla?
"Sunce je zašlo, u tvojoj sobi noć svoje sjene rodi."
"Molimo se Solu, njegovoj svjetlosti spasa...
... da nas kroz tminu vodi."
Ne znaš to?
Mislim da ne.
Je li to iz svetih spisa?
Jest.
Mislim da će upaliti, zbilja. -Nadam se.
Smijem to nazvati? -Ako želiš.
Kako se zove ona zemaljska hrana koju svi vole? -Pizza.
Da! Sviđa mi se to ime. Pizza.
Što radiš? -Ništa.
Upalit će. Zbilja će upaliti.
Hidrocijanid u tragovima. Otrovan je.
Grude snijega.
Odlučila si ga rastaviti? -Tempest je pitala može li se popraviti.
Želi njime razviti svoj fetus do kraja. Dopustit ću joj.
Zašto? -Oplođena je protiv svoje volje.
Imamo još šest umjetnih maternica. Ako popravimo unutrašnji sustav...
Trauma je izlječiva. Ne treba se miješati u prirodni proces.
Kao što ona stara zemaljska poslovica kaže:
"Neka sve ide prirodnim tijekom." -Priroda nema tijek.
Ne slažem se s time, ali konačnu odluku prepuštam tebi.
Odlučio sam zaklati ono biće. -Zaklati? -Djeca moraju jesti.
Nema previše mesa, ali nekoliko dana neće umirati od gladi.
Dok ne ulovimo drugo.
Da ga onda odmah ubijem? -Ne. Rekao sam da ću ja.
Ali ja mogu brže, bez nereda. -Ne, Majko. Moram biti...
Korisniji.
Ne želim da Campion vidi. Zaboljet će ga.
I sam znaš da je veoma empatičan.
Da. Ali ako ga ne poučiš da ne ublaži te osjećaje,
sigurno će poginuti zbog njih.
Prestani!
Što je to? -Koje? -To!
Zar ne čuješ?
Ne čuješ to? -Što je?
Ne čuješ? -Ne čujem. -Što se događa?
Držite ga! Otkucava! Nekromantica mu je zarazila um!
Ne, treba pomoć! -Otkucava! -Samo trenutak!
Sve će nas pobiti! -Mičite se! -Daj to! Mičite je! -Pustite ga!
Sole, ulovi ovu dušu da ti se pridruži u vječnosti. -Nemojte!
Svijetli mu dok ide mračnim prolazom. -Molim vas! -Čekajte!
To je uholaža. Naša.
Satniče. Pogledajte.
Pokušavate me se riješiti, uzoriti?
Ne bih učinio nešto tako ateistički podlo.
Kako onda objašnjavate ovo?
Onda? Recite.
Ovaj čovjek nikada nije kročio na bojište.
A sada nas koji jesmo tretira...
kao da smo potrošni.
Da sam se borio u ratu, ne bih mogao nositi Svjetlost.
Svi imamo svoje dužnosti, svoje uloge.
Ali ako želiš osporiti Solov zakon, preklinjem te...
Ubij me. Pa ćeš vidjeti kamo će te to odvesti.
Kanila je ubiti moga muža.
Ima odašiljač za uholažu. Ona je to učinila.
Često se pokvare kad izgube brata ili sestru.
Ne trebate se ispričavati zbog optužaba.
Vaša je pogreška bila razumljiva.
Izgleda kao da ju je još moguće popraviti.
Nema potrebe za popravcima.
Campione! Stani!
Pustit ću ga! Neću ti dopustiti!
Da, nagovorio si me. Ti ćeš ga ubiti.
Drži ga čvrsto, a kada budeš spreman, zabij ga u biće.
Zatim to ponavljaj dok ne umre. Morat ćeš potiskivati gađenje.
Ali polako će nestajati kako budeš vježbao.
Možeš ti to. To je dio odrastanja.
Onda želim ostati dijete.
Možda tvoji novi prijatelji ne misle tako.
Majko!
Otac ne sluša! Natjerat će nas da ga ubijemo. Moraš ga spriječiti.
Svi morate naučiti preživljavati. To je dio prirodnoga procesa.
Neće biti lako, ali bit ću uz vas i voditi vas.
Nemojte se bojati. -Prestani, Oče!
Što se događa? Zašto ga već nisi ubio?
Neću ga ja ubiti. Djeca će.
Nema smisla odgađati. Mi se možemo neočekivano pokvariti.
Moraju znati što trebaju činiti.
Ja ću to riješiti, Majko. Ne brini se. Tempest neće sudjelovati.
Neće ni Campion. Može i dalje jesti karbe. Zašto ga tjerati?
Volio bih ga poštedjeti, ali ne smijemo. Daj mi nekoliko sati.
Kad se vratiš, sve će biti gotovo.
Vidjela sam ostatke arke u šumi. Možda nađem dijelove za labos.
Tempest uskoro mora jesti. Ne bude li gotovo kad se vratim, ja ću.
Onda? Hoćemo li ga pustiti? -Žao mi je.
Majko!
Znaš da ovo nije u redu. Znam da znaš.
Dobar si, Oče. -Dobrota ti neće napuniti trbuh.
Nije me briga. Nećemo ga ubiti.
Lako je tebi. Ti možeš jesti karbe. -Da.
Ja sam sin svećenika i ne smijem ubijati, postao bih nečist.
Ali vojne obitelji i androidi poput tebe smiju ubijati.
Sada svi smijete. Ako želite preživjeti.
Majka i ja prestat ćemo raditi i morat ćete sve sami.
Što vas više bude, više ćete hrane trebati.
Pa ćete početi loviti.
Neka netko uzme koplje i ubije ga što brže može.
Ubijte ga brzo, dok još ima mesa na kostima.
Jesam!
Više pati kada odgađate njegovu smrt.
Na Zemlji su tisućama godina klali životinje za hranu!
Natjerat ću vas da to odradite do kraja!
Vraćajte se ovamo! Odmah!
Bar nisi inteligentan.
Ja sam jedanput umro.
Smrt zna biti veoma neugodna kad si inteligentan.
Pozor! Simulacija nije predviđena za androidsko sučelje.
Započni. -Pozor! Simulacija nije predviđena za androidsko sučelje.
Dobro došla, sestro.
Molit ćemo se. Štovat ćemo.
Iskupit ćemo se za grijehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje, Sol će nas nagraditi.
Dobro došla, sestro. Molit ćemo se. Štovat ćemo.
Iskupit ćemo se za grijehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje, Sol će nas nagraditi.
Dobro došla, sestro. Molit ćemo se. Štovat ćemo.
Iskupit ćemo se za grijehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje, Sol će nas...
Campione, što radiš?
Rekla sam vam da se ne smijete igrati ovom opremom.
Stoput sam vam rekla.
Mogu ih popraviti.
Mogu ih popraviti. -Ne možeš jer nisu pokvareni, nego su mrtvi!
Svih šestero! Mrtvi!
A smrt je vječna!
Van! Van!
Nemoj im reći. -Što? -Nemoj Gabinu i Spiriji reći što su bili.
VAN!!!
Majko, nemoj se ljutiti na Campiona.
On ništa nije skrivio. To smo bili ja i Gabin.
Slučajno smo rastopili grude snijega.
Grude snijega?
Zašto si im lagao što je to bilo? -Ne znam.
Nisu nimalo mlađi. U stanju su razumjeti isto kao ti.
Ne moraju to znati. Samo bi ih rastužilo.
Hoćeš li im reći? -Neću.
Hajde.
Rekao si da želiš.
Zašto stvari moraju umrijeti?
Takva je priroda. A priroda je nesvršena.
Bravo.
Baterije. Uvijek dobro dođu.
Sad je vrednija nego dok je bila živa.
Nisam znao da to predaju na Mitraističkoj akademiji.
Ne predaju. Rat me vodio posvuda.
Pokupiš neke male stvari usput.
Bojim se da je Ambrose naredio androidu da vam to učini.
A neki od nas boje se da je izgubio vjeru.
I ja sam to osjetio.
Znaš li ove stihove iz svetih spisa? Nešto u stilu...
"Sunce je zašlo, u tvojoj sobi noć svoje sjene rađa..." "Svoje sjene rodi."
"Molimo se Solu, njegovoj svjetlosti spasa...
da nas kroz tminu vodi." -Da. -To nije iz svetih spisa, to je uspavanka.
Zna je svako mitraističko dijete.
Samo sam je željela čuti.
Pruža mi utjehu. -I meni.
Možeš li nas malo ostaviti?
Ambrose zna da ne znam tu glupu uspavanku. Zna.
Ne znam zašto nije pokušao ubiti i mene.
Tebe ne smije.
Zna da trebaju bolničara da prežive.
Ubit ću ga. Izgledat će kao nesreća. -Ne.
Obit će nam se o glavu.
Previše nas ljudi gleda. Morat ćemo sami po Paula.
Tako su nam izgledi daleko manji. -Bolji su nego ako ostanemo ovdje.
U redu.
Krećemo prije zore.
A dotad se nećeš izlagati.
Nema osvećivanja. Jasno? Zaboravi Ambrosea.
Na zapovijed.
Sada jedva da je imalo topao.
Više ništa ne zrači. Prestalo je.
Znamo da su zidovi debeli. I bez topline.
Ako uspijemo ući, preživjet ćemo moć.
Donesi eksploziv. Kreni.
Ne. Proklet ćemo se ako mu naudimo.
Mi smo posljednji. Sol želi da preživimo. Oprostit će nam.
Stani uz njega ili ćemo se smrznuti ovdje.
Hajde.
Što čekaš? Postavi ga. -Ne mogu. Sol je veći od mene.
Daj ga meni!
Hoće li itko pomoći da preživimo noć?
Obećavam vam...
Sol će vam oprostiti.
Satniče...
Postavite ga! To je zapovijed!
Naš je vođa izgubio vjeru!
Ovo je kušnja i ne smijemo oklijevati!
Znam da nisi Marcus Drusus, a ako ne želiš da svi doznaju...
Sol nam se danas ukazao!
Ambrose je napustio naše ljude, našu djecu...
a ovo je Solov odgovor!
Ovo je Solov sud!
Ovo je Solova volja!
Topao je.
Topao je!
Jesi li dobro?
Čuo sam glas.
Majko? Gdje si tako...
Tally? Jesi li to ti?
Kamo ideš?
Tally?
Nemoj. Otrovni su. -Samo malo.
Što radiš? -Ne smijem dopustiti. Drag si mi i ne želim da umrem.
Prestani glumiti mučenika. Hajde, jedi!
Nećemo te osuđivati zbog toga, zar ne?
Tally?
Ne. -Ništa nisi skrivila. -Ne.
To je za dobrobit kolonije. Sad se ostali neće bojati.
Nosila je bebu.
Bila je majka.
Obrada: stipest Tehnička Obrada: CRAZY SRBIN
Preuzeto sa www.titlovi.com