Paule, ne trebaš bježati!
Ako me čuješ, viči što glasnije možeš!
Nisi siguran!
Paule?
Dođi, dođi.
Upomoć!
Sad je vrijeme za spavanje, Paule.
VUČJI ODGOJ
Spustite me.
Nešto vas muči? Spustite me.
Mislio sam da je ovo djevičanska planeta, bez prethodnih civilizacija.
Ovo pokazuje inteligentni dizajn, simetriju.
Pet vrhova, kao u proročanstvu.
"Poznat ćete ih po obliku i broju."
Hramove u svetoj zemlji gdje je Sol sakrio rješenja misterije.
Misterije. -Topao je.
Skinite rukavice. Topao je pod rukom.
Solova energija dolazi iznutra.
Topao je.
Držite oči zatvorene, djeco. Naoružana sam.
Majko?
Trebala bi znati da nas je Otac spasio.
Bio je vrlo koristan i pomogao nam je...
Vrebao je blizu broda.
Umjereno je agresivan.
Tek treba odlučiti što učiniti s njim. Što ti misliš, Majko?
Prepustit ću odluku tebi.
Neobičan odgovor za tebe.
Oče, žao mi je što sam te kritizirala.
Nije istina da nas tvoja dobrota čini manje sigurnim.
Ali nisi pogriješila. Moje je ponašanje ugrozilo djecu.
Campiona je gotovo koštalo života.
Bojim se da, usprkos tvojim ljubaznim riječima...
Gubim tvoje poštovanje. -Oče! -Kao i svoje.
Miš je pao u jamu, a zatim i ja.
Mislio sam da ću izgorjeti, a ona me je spasila.
Nekromanka me je spasila. -Svi bismo bili mrtvi bez Oca i Majke.
Pojavila se jer smo se molili Solu. -Ponio si se kao kukavica.
Svi smo. Osim Vite.
Ne mogu vjerovati da sam lagao Oca. -Vrijeđaš prave roditelje.
Nikad ih nisam upoznao. Kako ih mog vrijeđati? -Možeš.
Oni su sa Solom u Svjetlosti. Stalno gledaju što radiš.
Baš kao i naši roditelji.
Je li i tvoj miš sada tamo? Sa Solom?
Ne, životinje ne idu nigdje kad umru.
Za njih je smrt kraj.
Što to praviš?
To je oružje, zar ne?
Mislio sam da ga ne smijemo praviti. -To će se promijeniti.
Koristit ću to da ubijem stvorenje kako bi ga ti i ostali mogli pojesti.
Kako misliš? Ne smiješ ga ubiti. -Ne želiš valjda da gladuju?
Ne, ali naći ću neku drugu hranu. Daj mi malo vremena.
Puno puta smo tražili. Nema ničega.
Da, ali ja sam gladan, pa ću bolje tražiti.
Zamaglit će ti procjenu, ako već nije. -Pusti me da pokušam.
Smrt je vječna kad si životinja.
Smrt je vječna za sva organska bića. -Da, reći ću sve što želiš.
Molim te, dopusti mi da pronađem nešto drugo za jelo.
To je gubljenje vremena i kalorija.
Ali ako ti pomogne prilagoditi se... -Krenimo, Oče.
Mislila sam da si ih uništila. -Recikliram kad god je moguće.
Žao mi je što su onako prevarili tvog prijatelja.
Otac zna biti vrlo pouzdan.
Ali to je dobro.
Ja sam imala dečka na Zemlji koji je bio suprotan tip.
Iscrpljivalo me.
Moći koje posjedujem tek su se nedavno pokazale.
Bojim se da se Otac sad osjeća neadekvatno.
Može li on raditi stvari koje ti ne možeš?
Ponekad zna biti vrlo zabavan.
Želiš li da je moćan kao ti?
Želim najbolje za tebe, za koloniju, za tvoju bebu.
Pronaći ćemo način da svi budu zbrinuti.
Možda bi ga u svojoj laboratoriji mogla razviti do kraja.
Kao što si Campiona i ostale.
Znaš li koliko si sretna?
Ja sam oduvijek željela dijete koje sam ja stvorila.
Ti si stvoriteljica, a ja ću uvijek biti samo...
Tvorevina.
Rado bih se mijenjala s tobom.
Voljela bih da mogu raditi stvari koje ti možeš.
Djeca često traže stvari koje zapravo ne žele.
Ja nisam dijete.
Što praviš? -Skalpel. -Što? Čekaj!
Nisam mislila da ga odmah izvadiš.
Slušaš li me?
Sada je vrijeme za spavanje, Tempest. Spavaj sad.
Ne, ne želim spavati...
Pođi sa mnom.
Sada je vrijeme za spavanje.
Spavajte sad.
Opet su se preselili.
Dosta mi je. -Ne, ne. -Samo ću razgovarati s njim.
Nećeš ti. Ja ću.
Znamo kako ide kad ti razgovaraš s ljudima.
Ispričavam se, eminencijo. Djeca su se opet pomaknula. Trebamo krenuti.
Ne smijemo otići dok ne otvorimo Solov dar.
Možemo se vratiti kad spasimo djecu.
Ovo možda znači kako djeci nije suđeno da budu spašena.
Ne smijemo ugroziti misiju jer ne podnosimo žrtve. -Ne slušajte je.
Nema ulaza, eminencijo!
Ostat ćemo. Eksplozivom ćemo napraviti ulaz, a zatim krećemo.
Ne! Moramo paziti da ne uništimo ono što je unutra.
Molim vas.
U redu.
Kapetane, napravite ulaz.
Neka vojnici koriste samo ručni alat.
Razumijem, eminencijo.
Kemijski sastav nije dobar za ljude, možda je i smrtonosan.
Možemo li prestati gubiti... -Ne.
Vidim nešto!
Možeš li me podići? -Ako ne možeš sam gore, nije dobar izvor hrane.
Dakle? -Svarljivo. -Nastavi.
Prikladan sastav. -Da?
Donekle kalorično. -Onda to možemo jesti!
Nećemo ga morati ubiti. -Brod će morati izvršiti bolju analizu.
Ali izgleda obećavajuće.
Možeš li mi pogledati ruku? -Naravno.
Dobra je. -Doživio sam gadnu nesreću na Zemlji. Zaglavljuje se.
Treba je samo podesiti.
Pošla si sa Zemlje ne znajući ništa o medicini,
a sada si posljednja koja se njom bavi.
Sol pomaže onima koji sami sebi pomognu.
Doista vjerujete
da nas neće osuđivati što smo pustili djecu umrijeti?
Moj muž je spreman voditi napad i obećavam da neće zakazati.
Bolje?
Da. -Hoćete li razmisliti o onome što sam rekla?
"Sunce je zašlo, u tvojoj sobi noć svoje sjene rodi.
"Molimo se Solu, njegovoj svjetlosti spasa...
da nas kroz tamu vodi."
Ne znaš to?
Ne bih rekla.
Je li to iz svetih spisa?
Da.
Mislim da će uspjeti, doista. -Nadam se.
Smijem li ga imenovati? -Ako želiš.
Kako se zove ona zemaljska hrana koju svi vole? -Pizza.
Da! Sviđa mi se to ime. Pizza.
Što radiš? -Ništa.
Uspjet će. Doista će uspjeti.
Hidrocijanid u tragovima. Otrovan je.
Nema pulsa.
Odlučila si ga rastavt? -Tempest je pitala može li se popraviti.
Želi ga koristiti za razvoj svog fetusa. Dopustit ću joj.
Zašto? -Oplođena je protiv svoje volje.
Imamo još šest umjetnih maternica. Ako popravimo unutrašnji sustav...
Trauma je izlječiva. Ne treba se miješati u prirodni proces.
Kao što ona stara zemaljska poslovica kaže:
"Neka sve ide prirodnim tokom." -Priroda nema tok.
Ne slažem se s tim, ali konačnu odluku prepuštam tebi.
Odlučio sam zaklati to stvorenje. -Zaklati? -Djeca moraju jesti.
Nema previše mesa, ali nekoliko dana neće umirati od gladi.
Dok ne ulovimo drugo.
Da ga onda odmah ubijem? -Ne. Rekao sam, ja ću.
Ali ja mogu brže, bez nereda. -Ne, Majko. Moram biti...
korisniji.
Ne želim da Campion vidi. Zaboljet će ga.
I sam znaš da ima izrazito jaku empatiju.
Da. Ali ako ga ne naučiš da ne ublaži ta osjećanja,
sigurno će poginuti zbog njih.
Prestani!
Što je to? -Što? -To!
Zar ne čuješ?
Ne čuješ to? -Što je?
Ne čuješ? -Ne čujem. -Što se događa?
Držite ga! Otkucava! Nekromanka mu je zarazila um!
Ne, treba mu pomoći! -Otkucava! -Samo trenutak!
Sve će nas pobiti! -Sklanjajte se! -Daj to! Sklonite je! -Pustite ga!
Sole, ulovi ovu dušu neka ti se pridruži u vječnosti. -Nemojte!
Svijetli mu dok ide mračnim prolazom. -Molim vas! -Čekajte!
To je uholaža. Jedna od naših.
Kapetane. Pogledajte.
Pokušavate me se riješiti, eminencijo?
Ne bih učinio nešto tako ateistički podlo.
Kako onda objašnjavate ovo?
Onda? Recite.
Ovaj čovjek nikada nije kročio na bojište.
A sada tretira nas koji jesmo
kao da smo potrošni.
Da sam se borio u ratu, ne bih mogao nositi Svjetlost.
Svi imamo svoje dužnosti, svoje uloge.
Ali ako želiš osporiti Solov zakon, preklinjem te...
Ubij me. Pa ćeš vidjeti gdje će te to odvesti.
Namjeravala je ubiti mog muža.
Ima odašiljač za uholažu. Ona je to učinila.
Često se pokvare kad izgube brata ili sestru.
Ne trebate se ispričavati zbog optužbi.
Vaša greška je bila razumljiva.
Izgleda kao da ju je još moguće popraviti.
Nema potrebe za popravcima.
Campion! Stani!
Oslobodit ću ga! Neću ti dopustiti!
Da, nagovorio si me. Ti ćeš ga ubiti.
Drži ga čvrsto, a kada budeš spreman, zabij ga u stvorenje.
Zatim to ponavljaj dok ne umre. Morat ćeš potiskivati gađenje.
Ali polako će nestajati kako budeš vježbao.
Možeš ti to. To je dio odrastanja.
Onda želim ostati dijete.
Možda tvoji novi prijatelji misle drugačije.
Majko!
Otac ne sluša! Natjerat će nas da ga ubijemo. Moraš ga spriječiti.
Svi morate naučiti preživljavati. To je dio prirodnog procesa.
Neće biti lako, ali bit ću uz vas i vodit ću vas.
Nemojte se plašiti. -Prestani, Oče!
Što se događa? Zašto ga već nisi ubio?
Neću ga ja ubiti. Djeca će.
Nema smisla odlagati. Mi se možemo neočekivano pokvariti.
Moraju znati što trebaju raditi.
Ja ću to riješiti, Majko. Ne brini. Tempest neće sudjelovati.
Neće ni Campion. Može i dalje jesti karbe. Zašto ga tjerati?
Volio bih ga poštedjeti, ali ne smijemo. Daj mi nekoliko sati.
Kad se vratiš, sve će biti gotovo.
Vidjela sam ostatke arke u šumi. Možda ću naći dijelove za laboratoriju.
Tempest uskoro mora jesti. Ako ne bude gotovo kad se vratim, ja ću.
Onda? Hoćemo li ga pustiti? -Žao mi je.
Majko!
Znaš da je to pogrešno. Znam da znaš.
Dobar si, Oče. -Dobrota ti neće napuniti stomak.
Nije me briga. Nećemo ga ubiti.
Lako je tebi.Ti možeš jesti karbe. -Da.
Ja sam sin svećenika i ne smijem ubijati, postao bih nečist.
Ali vojne obitelji i androidi poput tebe smiju ubijati.
Sada svi smijete. Ako želite preživjeti.
Majka i ja ćemo prestati raditi i morat ćete sve sami.
Što vas više bude, više će vam hrane trebati.
Pa ćete početi loviti.
Neka netko uzme koplje i ubije ga što brže može.
Ubijte ga brzo, dok još ima mesa na kostima.
Jesam!
Više pati kada odlažete njegovu smrt.
Na Zemlji su tisućama godina klali životinje za hranu!
Natjerat ću vas da to odradite do kraja!
Vraćajte se ovamo! Odmah!
Bar nisi inteligentan.
Ja sam jednom umro.
Smrt zna biti vrlo neprijatna kad si inteligentan.
Pažnja! Simulacija nije predviđena za androidski sučelje.
Započni. -Pažnja! Simulacija nije predviđena za androidski sučelje.
Dobro došla, sestro.
Molit ćemo se. Obožavat ćemo.
Iskupit ćemo se za grijehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje, Sol će nas nagraditi.
Dobro došla, sestro. Molit ćemo se. Obožavat ćemo.
Iskupit ćemo se za grijehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje, Sol će nas nagraditi.
Dobro došla, sestro. Molit ćemo se. Obožavat ćemo.
Iskupit ćemo se za grijehe koje smo počinili na Zemlji.
A kada stignemo do Obećane zemlje, Sol će nas...
Campion, što radiš?
Rekla sam vam da se ne smijete igrati s tom opremom.
Sto puta sam vam rekla.
Mogu ih popraviti.
Mogu ih popraviti. -Ne možeš jer nisu pokvareni nego su mrtvi!
Svih šestoro! Mrtvi!
A smrt je vječna!
Van! Van!
Nemoj im reći. -Što? -Nemoj reći Gabinu i Spiriji što su bili.
VAN!
Majko, nemoj se ljutiti na Campiona.
On ništa nije skrivio. To smo bili Gabin i ja.
Slučajno smo rastopili grude snijega.
Grude snijega?
Zašto si ih lagao što je to bilo? -Ne znam.
Nisu nimalo mlađi. U stanju su razumjeti isto kao ti.
Ne moraju to znati. Samo bi ih rastužilo.
Hoćeš li im reći? -Neću.
Hajde.
Rekao si da želiš.
Zašto stvari moraju umrijeti?
Takva je priroda. A priroda je nesavršena.
Bravo.
Baterije. Uvijek dobro dođu.
Sad je vrednija nego dok je bila živa.
Nisam znao da to predaju na Mitraističkoj akademiji.
Ne predaju. Rat me je vodio posvuda.
Pokupiš neke stvari usput.
Bojim se da je Ambrose zapovjedio androidu da vam to učini.
A neki od nas se boje da je izgubio vjeru.
I ja sam to osjetio.
Znaš li ove stihove iz svetih spisa? Nešto u stilu...
"Sunce je zašlo, u tvojoj sobi noć svoje sjene rađa..."
"Svoje sjene rodi."
"Molimo se Solu, njegovoj svjetlosti spasa...
da nas kroz tamu vodi."
Da. -To nije iz svetih spisa, to je uspavanka.
Zna je svako mitraističko dijete.
Samo sam je željela čuti.
Pruža mi utjehu. -I meni.
Možeš li nas malo ostaviti?
Ambrose zna da ne znam tu glupu uspavanku. Zna.
Ne znam zašto nije pokušao ubiti i mene.
Tebe ne smije.
Zna da im treba bolničar da prežive.
Ubit ću ga. Izgledat će kao nesreća. -Ne.
Obit će nam se o glavu.
Previše ljudi nas gleda. Morat ćemo sami po Paula.
Tako su nam izgledi daleko manji. -Bolji su nego ako ostanemo ovdje.
U redu.
Krećemo prije zore.
A dotad ćeš biti miran.
Nema osvete. Jasno? Zaboravi Ambroza.
Razumijem.
Sada jedva da daje toplinu.
Više ništa ne zrači. Prestalo je.
Znamo da su zidovi debeli. Čak i bez toplote.
Ako uspijemo ući, preživjet ćemo noć.
Donesi eksploziv. Kreni.
Ne. Proklet ćemo sebe ako mu povrijedimo.
Mi smo posljednji. Sol želi da preživimo. Oprostit će nam.
Podrži ga ili ćemo se smrznuti ovdje.
Hajde.
Što čekaš? Postavi ga. -Ne mogu. Sol je veći od mene.
Daj ga meni!
Hoće li itko pomoći da preživimo noć?
Obećavam vam...
Sol će vam oprostiti.
Kapetane...
Postavite ga! To je zapovijed!
Naš vođa je izgubio vjeru!
Ovo je iskušenje i ne smijemo posrnuti!
Znam da nisi Marcus Drusus, i ako ne želiš da svi doznaju...
Sol nam se danas ukazao!
Ambrose je napustio naše ljude, našu djecu,
a ovo je Solov odgovor!
Ovo je Solov sud!
Ovo je Solova volja!
Topao je.
Topao je!
Jesi li dobro?
Čuo sam glas.
Majko? Gdje si tako...
Tali? Jesi li to ti?
Kuda ćeš?
Tali?
Nemoj. Otrovni su. -Samo malo.
Što radiš? -Ne smijem ti dopustiti. Drag si mi i ne želim da umreš.
Prestani glumiti mučenika. Hajde, jedi!
Nećemo te osuđivati zbog toga, zar ne?
Tali?
Ne. -Nisi učinila ništa loše. -Ne.
To je za dobrobit kolonije. Sad se ostali neće plašiti.
Nosila je bebu.
Bila je majka.
TEHNIČKA OBRADA: jafforidza
Preuzeto sa www.titlovi.com