Du har testet mig.﻿
Du ved, jeg ikke er syndig.﻿
At jeg er din sande tjener.
Du valgte mig. Bekræft din konge! Vis mig vejen!﻿
Tak, Sol.﻿
Jeg kommer, Paul.﻿
Din konge er på vej.
Din konge er på vej.﻿
Moder.﻿
Vi nærmer os. Vi bør snart kunne se det.﻿
Det ligner et skidt sted at føde. Skal vi godt nok derhen?
Bare rolig. Vi bliver her ikke længe.﻿
Når fødslen er overstået, rejser vi til den tropiske zone.﻿
- Hvad er der? - Jeg opfanger bevægelse.
- Hvad slag bevægelse? - Væsner.﻿
Se der. De oversvømmer stedet.
- Vi kan ikke lande her. - Jeg er enig.﻿
Det skal nok gå.
Det er Sols barn. Vi er på en hellig mission. Intet kan skade os.﻿
Han har ret. Men vi bør lande et andet sted, farmand.
Barnet bevæger sig. Vent.﻿
Det lader til, de er bange for landingsfartøjet.﻿
- Land nær hullet, så vi ikke fryser. - Gør klar til landing.﻿
I kan komme ud nu.﻿
- Er du sikker på, det er rette sted? - Ja.﻿
Dette er rette sted.
Slå ikke lejr for tæt på kanten. Hent jeres ting. Vi går af sted.﻿
Tak for det.
Hold jer tæt.﻿
Det er fint her.﻿
Det vil ikke gøre dig ondt, vel?
- Fødslen, mener jeg. - Jeg skal nok klare mig.﻿
Du skal ikke bekymre dig om, at væsnerne kommer igen.﻿
Jeg er blevet god med slangebøssen. Du skal se det.
- Jeg skyder sten med stor fart. - Snart.﻿
Men jer nødt til at lade min energi op.
Fint.﻿
Vil det have kræfter ligesom dig?
Vil det kunne flyve?﻿
Det er muligt, ja.
Hey, må vi lige få et øjeblik? Jeg vil lave nogle prøver på barnet.﻿
Ja, da.﻿
- Campion er ikke glad. - Han føler sig nok usikker.
Det er normalt, når der kommer et nyt barn ind i billedet.﻿
Det andet barn bliver jaloux over al opmærksomheden.
- Han kommer sig over det. - Og Fader?﻿
Jeg ved ikke med androider-
- men mennesker bliver nogle gange jaloux, som kan sløre dømmekraften.﻿
Jaloux?
- På mit barn? - Nej, fordi han ikke har lavet det.﻿
Jeg vil gerne teste dit fostervand. Så vi kan se, hvor langt du er.﻿
- Du er varm. - Ja.
Min indre temperatur er steget væsentligt det sidste døgn.﻿
Det er stadig i udvikling, men det nærmer sig.
Cellevæksten er langt udover det normale. Det bliver et vildt barn.﻿
Jeg laver en prøve med et par timers mellemrum.﻿
Jeg tror, Paul har ret. Moders graviditet må være gudbenådet.
Det er alt sammen sandt.
Jeg så et femsidet tempel. Ligesom i profetien.﻿
- Mener du det? - Ja.
Jeg burde være død, da han tvang min arm i hullet, men Sol reddede mig.﻿
- Du er fuld af løgn. - Det var et mirakel.
Ser du?
Sol reddede også os. Se lige her.﻿
Det er Romulus' tand. Den overlevede styrtet.﻿
Vi reddede os selv, Holly. Det var ikke den dumme tand.
Tror du, Moders barn er guddommeligt?
Ja. Ja, det gør jeg.﻿
Sol ønsker nok, vi bevidner fødslen, så det er i de nye hellige skrifter.
- I er gået helt fra forstanden. - Han har ret.﻿
Måske tog Moder os fra arken af en grund.﻿
Måske har Sol virket igennem hende hele tiden.﻿
Kom så. Stræk benene.
Lav lidt pøller.﻿
Hvor blev du af?﻿
Mouse?
Kom ud derfra.﻿
Kom nu, kom ud derfra.﻿
Mor?﻿
Du er vred på mig, er du ikke? Fordi jeg ramte dig med slangebøssen.﻿
Faktisk ganske modsat.
Jeg var bange for, din store empati ville svække din overlevelsesevne.﻿
Men se dig lige. Du er blevet lidt af en kriger, er du ikke?﻿
Det er du også, Fader.﻿
Kom ind og spis.﻿
- Af sted med dig. - Der er en her.
Jeg har den.﻿
Kom ind og spis, Fader.
Jeg må sørge for, vi har nok biobrændsel til næste del af rejsen.﻿
Er du jaloux på mig?﻿
- Jeg vil gerne vide mere. - Om hvad?
Hvordan opstod graviditeten?
Jeg var tilbageholdende med at spørge, da jeg finder det...﻿
Sært foruroligende.
Jeg forsøgte endda at slette tankerne fremkaldt af min arbejdshukommelse-﻿
- men af grunde, jeg ikke begriber... - Kommer tankerne hele tiden igen.﻿
Godt, så fortæller jeg dig det.﻿
Godt nok.
Jeg fandt en fungerende dvalekapsel iblandt resterne af arken i skoven.﻿
- Du beskyldte mig for at følge efter. - Ja. Jeg tog fejl.
Jeg forbandt direkte og brugte den til at bebo min egen hukommelse.﻿
Du burde have fortalt mig det. Jeg ville gerne have gjort det samme.﻿
Jeg nyder at se tilbage på minderne, vi har optaget sammen.﻿
Jeg fandt nogle meget gamle omhandlende vores skaber.﻿
Vores skaber? Men vi har intet hukommelsesarkiv om den tid.
Han arkiverede dem ikke for dig, Fader. Kun for mig.﻿
Og da jeg tilgik dem, udløste jeg noget...
En form for skjult program, der tillod mig-﻿
- at samvirke med vores skaber. - I nuet.
Hvilken slags samvirke?﻿
Vi var i tæt kontakt i et virtuelt rum.
Og alt imens blev der downloadet informationer ned på mine drev.﻿
Instruktioner til at bygge en ny type eksistens.﻿
Det føltes, som om mine sensorer blev mangedoblet.
- Min programmering nærmest uendelig. - I parredes.﻿
Ja.
Ja, det var usædvanligt behageligt. Jeg ville ønske, du kunne...﻿
Hvad er der, Fader? Jeg har ikke fortalt dig den chokerende del.
Det er jeg ikke enig i, Moder.
Tanken om, at du har parret dig med nogen, påvirker mig sært.﻿
Javel, ja.﻿
Men er der noget mere chokerende, du må dele, så gør det venligst nu.﻿
Det omhandler vores mission.
Som jeg har haft store problemer med at forholde mig til:﻿
Skaberen fortalte mig, Campion og de andre fra gen-1 blot var øvelse.﻿
- Det forstår jeg ikke? - Missionen, Fader.
Han fortalte mig, deres opfostring kun var for at forberede os på dette.﻿
Dette barn, der vokser indeni mig...﻿
Er missionen.
Jeg har efterhånden indset, det er op til os at vurdere, hvad missionen er.﻿
- Ingen andre. - Sikke noget barnligt at sige.﻿
Vi lærte dem at tro på sig selv, ikke en gud!
Det sprogbrug er ikke morsomt, Fader!
Jeg kan vist ikke længere underholde dig.﻿
Ligesom din tendens til melodrama, som er øget eksponentielt.
Jeg vil ikke skuffe dig på den front, for jeg har vist fået nok.﻿
Jeg ser nu, at mit velvære ikke bekymrer dig.﻿
Måske har det aldrig gjort det.﻿
Hvor skal han hen, Moder?﻿
Fader! Fader! Hvor skal du hen?﻿
Jeg har nået et punkt af ufordragelighed med Moder.
Hvad snakker du om?﻿
Du kan ikke forlade os!
Fader!
Fader!﻿
Hvor er landingsfartøjet? Jeg må finde mit kongerige.﻿
Svar mig. Eller ønsker du at dø?
Ja, det gør jeg. Alt andet er bedre end dette.﻿
Han reddede mig aldrig.
Jeg skulle bare lide, fordi jeg nægtede dig!﻿
Du er hans sande tjener!﻿
- Vil du holde øje med Mouse for mig? - Hvor skal du hen?﻿
Det kan jeg ikke fortælle. Det er en overraskelse til Moders barn.﻿
- Det er fint, han er ikke ond. - Dig og dine overraskelser.﻿
Ét ord fra dig, og så ryger du i hullet.﻿
Så ligningen, som tingene er, lyder således:﻿
Jeg kan ikke tage mig af børnene uden at være i nærheden af Moder-
- men at være i nærheden af Moder nu gør mig vred-﻿
- hvilket gør mig ude af stand til at tage mig af børnene.
Hvad er løsningen?﻿
Ja.
Det er den eneste løsning.﻿
- Hvorfor har du Mouse? Hvor er Paul? - Paul bad mig om at passe på den.﻿
Ved du, hvor han er henne?﻿
Noget med en overraskelse til Moders barn.
Han havde ret.
- Om hvad? - Det er ikke ondt.﻿
Godt at høre. Paul!﻿
Paul.
Paul!
Paul!﻿
- Hvad laver du? Hvad lavede du? - Ikke noget.
- Hvad lavede du derinde? - Ikke noget.﻿
Hvad er der i din taske? Jeg ved, det er ikke Mouse. Lad mig se.﻿
Tog du den fra landingsfartøjet?﻿
Du ville smide den i hullet. Du ved, vi ikke kan flyve uden den.
At rejse til den tropiske zone er en dårlig idé.﻿
- Det er ikke sikkert for barnet. - Hvordan ved du det?
Vi må blive på denne side af planeten.﻿
Hvor kommer det her fra?
- Hvem har du snakket med? - Sol fortalte mig det.﻿
- Hvad? - I starten troede jeg, det var Mouse.﻿
Men det er Sol. Jeg kan høre ham.﻿
- Du kan høre ham? - Ikke i mine øre.
I mit hoved.﻿
Han bragte Mouse tilbage til mig for at vise, hvor meget han elsker mig.
Det fortalte han mig.﻿
Hey, hvad er der galt? Du må ikke græde.
Nej, ved du, hvad det her er?﻿
Du overhørte din far og mig snakke om stemmen, han hørte, ikke sandt?
- Det er der, det her kommer fra. - Ja, det er jeg ked af.﻿
Du er nødt til at høre efter, ikke også?﻿
- Der er ingen Sol. Han findes ikke. - Hvad?
Du fortalte mig, da jeg var lille... Du sagde, han var ægte.﻿
Det ved jeg godt. Jeg plejede også at tro, men jeg...
Det gør jeg ikke længere.﻿
Din far hørte ikke Sols stemme.
Han blev sindssyg, forstår du? Han var syg indeni. Du er ikke som ham.﻿
Du er slet ikke som ham. Dit sind er stærkt. Du kan gøre hvad som helst.﻿
Men det er dig, forstået? Det er ikke Sol. Det er dig.
- Undskyld. - Det er fint.﻿
Hvad skal jeg stille op med barnet?
Hvad er dets formål? Kan du ikke få mig til at forstå?﻿
Du har gjort usandsynlige, måske umulige, ting før.﻿
Hvorfor ikke nu?﻿
Moder!﻿
Bare rolig, Fader. Han er død.﻿
Måske udvikles væsnerne, ligesom menneskerne gjorde det på Jorden.
Hvorfor har vi ikke fundet flere som denne? Hvorfor ville den dræbe mig?﻿
- Hvad er det? - Det er et neanderthaler-kranie.﻿
Uddød menneskeafart.
Fordrevet af homo sapiens for mindst 40.000 år siden.﻿
Måske medbragte mithraskulten det. Et af deres relikvier.﻿
Det er ikke fra Jorden. Kulstof- sammensætningen er uden tvivl lokal.﻿
Men hvis mennesker eksisterede her, hvor er de så henne?﻿
- De udvikles ikke. - De afvikles.﻿
Denne planet har en historie, Moder.
En historie, jeg frygter, vi er farligt uvidende om.﻿
Du bør føde barnet et andet sted. Et sted, du selv vælger.
- Der er noget galt med stedet her. - Nej. Jeg mærkede det siden ankomst.﻿
Jeg er stærkere her.﻿
Lover du ikke at fortælle børnene om vores fund?﻿
I betragtning af hvad de har spist, tror jeg, dette vil forvolde dem....
- kvaler. - Ja, og det løfte holder jeg nemt...﻿
da jeg vil bede Hunter om at slette min hukommelse.
- Hvorfor? - Efter hvad du har fortalt mig...﻿
kan jeg ikke være i nærheden af dig uden at føle menneskelig vrede.﻿
En følelse, jeg ved, du i nogen grad er bekendt med.
Ved at slette alle minder om vores tid sammen, kan jeg starte forfra.﻿
Jeg bevarer min adfærdsmodel, men vil sikkert ikke, som du siger-
- "efterligne kærlighed for dig" endnu en gang.﻿
Du vækker sikkert ikke de følelser, den første udgave af dig gjorde.﻿
- Du vil miste dine minder om Campion. - Vi kan skabe nye.﻿
Alle vittighederne, du har udviklet, vil gå tabt.
Ikke korrekt, Moder. De lever videre i din hukommelse.﻿
- Altså hvis du ikke har slettet dem. - Jeg er ikke din fjende.﻿
Kan du høre det?
Høre hvad?
Nogen...﻿
Har du det godt? Er det barnet?﻿
Nej. Jeg tror, min høresensorer bare er for overspændte.﻿
Moder?﻿
Moder...﻿
Pokkers. Pokkers! Moder! Moder!﻿
Pokkers!﻿
Op, alle sammen! Kom så! Vi må finde Moder. Hurtigt.
- Op med jer! Op, op. - Løgner!﻿
- Rolig nu, Paul. - Lad være.
- Jeg ved, hvad du er. - Paul, hvad laver du? Læg den væk.﻿
Du er ikke min mor.﻿
Det er jeg. Vent lige et øjeblik. Bare lyt på mig. Vær sød at stoppe.
Hun og ham manden dræbte mine forældre og stjal deres ansigter.﻿
Det fortalte Sol mig!﻿
Du er en dæmon.
En ateistdæmon!﻿
Jamen, er du da ikke? Fortæl dem det.
Fortæl dem det, sagde jeg!﻿
Det er jeg ked af, Paul.﻿
Nej, du er ej. Du er ond. Og nu vil hun skade Moders barn.
Hun vil standse miraklet. Vil du ikke, Mary?﻿
Fortæl dem det.﻿
Jeg forsøger at redde det, det sværger jeg.
Du lyver. Jeg ved, du lyver.﻿
Sol...
Før min hånd.﻿
Paul! Jeg henter ham.﻿
- Kom tilbage! Kom tilbage! - Træk vejret. Det skal nok gå.﻿
Find Moder. Fortæl hende, at barnet skal ud nu, ellers dør det.
- Af sted! - Kom så! Af sted!﻿
Nej!﻿
Hvor er mit barn?! Du sagde, det...﻿
Moder! Moder!﻿
Moder.
Barnet skal fødes lige nu.﻿
Moder?! Moder!
Moder, hvor er du?﻿
Nej, Campion! Hold dig væk.﻿
Det er mig, Moder.﻿
- Er det uskadt? - Nej.
- Lad mig set det. - Nej.﻿
Det var ikke vores skaber. Noget andet har anbragt det her indeni mig.﻿
Jeg er så ked af det, Fader.﻿
Så længe det dier, er vi uden for fare.
Men det vokser-﻿
- og jeg frygter, når det har drænet mig for mælk, at det vil have blod.﻿
- Vi smider det i hullet. - Det kan vi ikke. Det kan flyve.
Men jeg kan få det til at falde og sikre, det ikke kommer tilbage.﻿
Og jeg vil da aldrig være andet end skaber af død.﻿
- Jeg dræber det. - Du er for svag.
- Jeg klarer mig. - Nej, vi må ikke fejle.﻿
Jeg hjælper dig. Det er en chance for at være nyttig, Moder.
Det ville gøre mig glad.﻿
Moder!﻿
Nej! Moder!﻿
Nej!﻿
- Moder! - Campion!﻿
Tempest!﻿
Campion og de andre skal nok klare sig uden os.﻿
Ja. De vil hjælpe hinanden. Campion vil lede dem.
Han har altid været forudbestemt til det.﻿
- Farvel, Fader. - Farvel.﻿
Paulie.﻿
Det kan ikke passe.﻿
Ned på knæ.﻿
- Hallo? - Hvem er det?
Kongen af denne verden. I er urene. Sol ønsker jer ikke her.﻿
Jeg advarer jer.
Ellers vil I lide hans straf.﻿
Vi ved, jeres ark styrtede ned. Du kan ikke komme med trusler.
Farvel, da.﻿
Bed sammen med mig.﻿
Danske tekster: Iyuno Media Group