NETFLIX PRESENTERER
"JEG GLEMMER ALDRI SKRIKENE SOM LØD DA BOMBENE TRAFF SKOLEN
BARNEGRÅT FRA BARN I NØD OG SKODDENE VAR LUKKET MOT SOLEN"
SKYGGEN I MITT ØYE
I 1945 har motstandsbevegelsen bedt engelskmennene
om å bombe Gestapos hovedkvarter, Shellhuset.
RAF nøler. Motstandsfolk er plassert
under taket som bombeskjold. Men i mars er Gestapo så tett på
å nøste opp motstandsbevegelsen at de bestemmer seg for å angripe.
Den har raknet, mor.
Vi kan prøve neglelakk.
Hei!
Det er en som vil snakke med deg.
-De har vært hjemme hos meg. -Hva?
Mor sa at det var to menn der.
-Kan jeg bli her? Bare litt? -Her?
-Bare i et par timer. -Nei! Er du sprø?
-Hvorfor ikke? -Nei. Du må gå, Svend.
De vil drepe meg.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Forstår du det? Jeg kan ikke.
-Har du snakket med Petersen? -Jeg finner ham ikke.
Jeg ville dratt til Shellhuset.
-Så møtes vi der senere. -Shellhuset?
Ja.
-Da gjør jeg det. -Bra.
Frede?
Jeg skylder deg ti kroner. Farvel.
-Skal du sitte der i den møkkauniformen? -Det er jo bare en hvit skjorte.
Hvorfor bor vi sammen med et skadedyr? Hva? Fortell meg det.
Skam deg.
Skam.
Har du hatt en god dag, mormor?
Det der er ikke sønnen du fødte. Sønnen du fødte er ikke her mer.
Hvor ble det av ham?
Han har blitt et Hipo-svin. En forræder.
-Nå kommer du hit! -Ikke rør meg, far.
-La meg være, ditt svin! -Hva er det med deg?
-Ikke rør meg! -Reis deg, for faen.
Nevene våre knuser dem Om de trosser oss
Ungdom!
-Fanen vår… - Ja, jeg vet det, pappa!
Fanen vår vaier foran oss
Mann etter mann Marsjerer vi inn i fremtiden
Vi marsjerer for Hitler gjennom natten Gjennom nød
-Med ungdommens fane… -Nede, hva vil hun her nede?
Nede…
Jo, hun vil fri til Henrik
Så ta henne da med glede Glede, så ta henne da…
Bli her og pass på Selma.
Det kom en jente gående
Og hva vil hun her nede?
Jo, hun vil fri til Henrik
Det får hun ikke lov til
-Så frir hun til Peter -Svend! Svend Nielsen!
Så frir hun til Peter…
Svend. Svend Nielsen? Er du Svend Nielsen?
-Nei. -Vis meg ID-kortet ditt.
-Det er ikke meg. -ID-kortet.
-Kom. -Det er ikke meg.
Det er ikke meg.
Det ser jo bra ut.
Du må bare hilse på Poul.
Pokker heller.
-Ta en kikk, herr Schultz. -Ja vel.
Eva! Far, det er Eva fra klassen min!
Eva, det er meg, Greta.
-Hvem tror du det var? -En angiver.
Han visste for mye.
Visste han for mye, mamma? Var det derfor?
Kom igjen.
Kom da.
Det er jo ikke noe. Henry, vi kommer for sent.
Vi kommer… Kom igjen, gå da!
Henry…
Henry!
Hva er det, Henry?
Din lille stabeis.
Vi kan ikke gå noe sted. Men det verste er det med stemmen.
Dette er jo ikke bra, er det vel?
Du må svare moren din når hun spør deg om noe.
Om du ikke sier noe, gjør du moren din nervøs.
Og så kan du selvsagt ikke si hva som er i veien.
Hva så du der ute?
Hva? Hva så du?
Så du dem inne i bilen?
Jeg forstår ingenting.
Si noe da, for pokker!
Snakk!
Si noe.
Ta deg sammen!
Vær et mannfolk, ikke en veik liten stakkar!
Det virker kanskje litt tøft, men noen ganger
har de best av å få seg en forskrekkelse.
Kan du si noe nå, Henry? Hva?
Kan du si noe nå? Hva?
Nei, det kan du ikke.
Jeg har tenkt på at jeg har en søster i København.
Der er det ikke så mye himmel. Det er den han er mest redd for.
Da blir man belønnet med en tur til København,
bare fordi man later som man er en pyse. Greit, lykke til.
Jeg skulle fortelle om skvadronen på skolen til søsteren min.
Jeg sa: "En dag på et oppdrag dukket denne Fokkeren opp."
Elevene fniser. Jeg sier: "Vi skyter ned en.
Plutselig dukker det opp en Fokker bak oss."
Nå begynner ungene å le høyt. Læreren avbryter meg sint og sier:
"Jeg må gjøre det klart at Fokker er navnet på et tysk fly."
Jeg sier: "Det er sant, men dette var Messerschmitter."
Mine herrer.
Vi må snakke sammen før brifingen.
-Dere er fra 977, ikke sant? -Ja.
Dette er major Truelsen fra det danske SOE.
Han har etterretningsinformasjon til dere.
Fløy dere et oppdrag over Jylland med Brown og Smith?
Ja.
Ifølge rapporten deres traff de en tysk bil nord for Hobro.
Ja.
Vi har fått et telegram fra den lokale motstandsgruppen.
Det var ikke en tysk bil, men en taxi med bryllupsgjester. En sjåfør og tre kvinner.
Vi ber pilotene om å være mer nøyaktige neste gang.
Ja.
Greit. Vi ses ved brifingen, gutter.
Det kunne vært oss.
Men det var ikke det. Kom, Reggie.
Dette skal foregå på følgende måte: Jeg stiller deg et spørsmål,
og om du ikke svarer, spør jeg deg om du er klar.
Og så får du pisk.
Skal vi sette i gang?
-Jeg vet ingenting. Jeg er bare… -Du er bare en liten fisk.
-Ja, jeg er bare en liten fisk. -Du er ikke noen fisk.
Du er en midd. Et lite middmenneske.
Ta av skjorta. Sett deg baklengs på stolen med armene opp.
Som du vil.
Det skal nok få tunga på glid. Det skjer med alle. Den ser ikke ut som noe særlig.
Første gang den treffer, vil du tro at du har en utrolig høy smerteterskel.
Det har du ikke. Det neste slaget blir helt uutholdelig.
Vi vet at du er med i ledelsen. Hvilke av disse navnene jobber du med?
Truelsen, Schoch, Bork Andersen, Lippmann, Tiemroth?
Jeg kjenner en Andersen.
Den lokale slakteren.
Klar?
På hvilken adresse avholder dere vanligvis møtene?
-Jeg vet ikke… -Klar?
Prøv å bli venn med det. Det er mye lettere.
Hva er kommandoveien mellom SOE og Frihetsrådet? Klar?
Hva?
Jeg kan ikke høre deg.
Din tid er over, din forbannede forræder.
De skal faen ikke slå meg når jeg ikke er klar.
De stiller spørsmålet, spør om jeg er klar, og så slår De.
Det var avtalen.
Fordømte undermenneske!
-Kom hit. -Hva gjør dere? Gå vekk fra døren!
FRITT DANMARK
Søster Teresa?
-Ja? -Priorinnen vil gjerne snakke med Dem.
De sier at du pisker deg selv. Vi er ikke jesuitter i det 15. århundre.
Vi er Sankt Josephsøstrene. Hva skal det være godt for?
Si noe da, jentunge.
-Jeg leter etter Gud. -Hva?
Jeg leter etter Gud.
Hvorfor skal han vise seg fordi du pisker deg selv?
Får jeg ikke lov, vil han straffe meg. Da vet jeg at han ser meg.
Gud bryr seg ikke om din smerte.
-Teresa, Gud er overalt. -Det kan han ikke være.
Med alt som skjer.
Bryr Gud seg virkelig ikke om oss mennesker?
Gud elsker oss mennesker.
Er ikke jødene mennesker?
De tror jo ikke at Kristus er Guds sønn.
Derfor skal de straffes med døden?
Hva med barna som bombes i London og Berlin,
og de man hører om at blir ført til leirer og drept?
-Det vet vi ikke noe om. -Er ikke de mennesker?
Teresa, Gud er både i deg og i dem som lider.
Han kan ikke ta lidelsen fra dem, men han kan gi dem trøst.
Hva om de mister troen? Da har de ikke noe mer igjen.
Ja. Da har de ikke noe mer igjen.
Jeg er den vakre Elisabeth av Thüringen.
Verden er rammet av sult og nød.
Det er voldsomt.
-Ja, men nå sier de at det snart er over. -Ja.
Men stakkars Henry.
Store plasser er verst, der det er mye himmel.
Det kan jeg forestille meg.
-Da må man nesten slenge ham over dem. -Han får det fint her.
-Det er veldig snilt av dere. -Selvsagt.
Det er det minste vi kan gjøre.
-Hei. -Du må hilse på tante Anna.
God morgen, Rigmor. Har du sovet godt?
Var det fordi du så dem som døde i den brennende bilen?
-Er det derfor du ikke snakker mer? -Rigmor.
Nå skal vi bare snakke om hyggelige ting. Husker du det?
Dette er Wolle.
Noen bamser syns det er barnslig med barn som bare vil klemme.
Men Wolle syns det er greit.
-Jeg må rekke toget. -Ja.
Tving ham til å bruke blokken. Den er til stor hjelp.
Ja, selvfølgelig.
Kjære lille venn, du skal få det så fint her. Nå må du bare hygge deg.
Lover du å passe godt på Henry? Også på skolen?
Jeg har snakket med søstrene. De gleder seg til at han kommer.
Da ses vi om en måned, ikke sant?
Farvel.
Husk å si noe.
Kom deg av gårde, så du rekker toget.
Hør etter, vær så snill.
Operasjon Carthage er navnet på vårt mest risikable oppdrag så langt.
Med en fart på 450 km i timen skal vi fly på høyde med takene
rett inn i hjertet av hovedstaden, og treffe og utslette én bestemt bygning.
Målet er Gestapos hovedkvarter i København, Shellhuset.
Målet vårt er å utslette arkivet og drepe så mange tyskere som mulig.
Vi unngår radaren ved å fly lavt over Nordsjøen eskortert av 30 Mustanger.
Vi skal krysse Jylland i retning av Sjælland, og her, ved Tissø,
deler vi oss i tre grupper. Den første setter kursen mot København.
Den andre flyr rundt sjøen en gang, den tredje gruppen to ganger,
slik at vi deler oss opp.
Vi slår til sent på morgenen
når det er travlest, og vi derfor kan drepe flest mulig.
Vi vil ha tidsinnstilte bomber som sprenger 30 sekunder etter nedslaget.
Gestapo venter oss.
Derfor har de plassert 30 medlemmer av motstandsbevegelsen
rett under taket, som et menneskelig skjold.
Jeg gir ordet videre til major Truelsen fra SOE.
Mine herrer.
Gestapo står snart i fare for å utrydde den danske motstandsbevegelsen.
Derfor har lederne deres i månedsvis tryglet om
at vi skal gjennomføre dette angrepet,
selv om det vil koste noen av kameratene våre livet.
Vi er nødt til å gjøre dette.
Vi ofrer noen få for å redde mange.
-Ha det, mamma. -Ha det, vennen min.
Ha det, Henry.
Eva så også noen dø. Han ble skutt rett gjennom hodet.
Men du kan snakke, ikke sant?
-Du må si noe for å kunne snakke. -Hva skal jeg si?
Se? Hun kan snakke selv om hun så noen dø.
Prøv.
Bare si et eller annet.
Det gjør ikke noe. Det er sikkert bare en klump i halsen.
-Kanskje det hjelper med en bolle? -Å nei.
Kom.
Nå blir det farlig.
Problemet er bare
at det som virkelig er uhyggelig, er at der inne bor Flodhesten.
For inni Flodhesten bor Dødsheksen.
Og de spisse fingrene hennes er lagd av knoklene til døde barn.
Men det er ikke det verste.
For hun har øyne som brenner hull, så du må ikke se henne i øynene. Aldri.
Men det er ikke det verste.
-Det verste er… -At bollene er forgiftet.
Bare én bit, og så dør man.
Kom.
Og nå spør du nok hva vi skal med en dødsfarlig bolle.
Rigmor har en motgift.
Nå skal du se. Dette blir nok litt vanskelig.
-Ja. -For nå kommer det en bred vei.
-Og det er veldig mye himmel. -En veldig stor vei.
Men vi gjør det bare sånn.
Vi tar klessnoren rundt livet. Den trekker jeg i.
-Du følger bare med. -Ja.
Sånn kommer vi til den andre siden.
Og Eva er rett bak deg.
Kom igjen, Henry. Kom.
Kom igjen.
-Dytt, Eva. -Jeg dytter.
-Kom, Henry. -Kom igjen.
Vi er nesten fremme. Det er ikke noe å være redd for.
Kom igjen, Henry. Dytt, Eva.
Kom igjen, du klarer det!
Kom igjen!
Kom igjen.
-Kom da! -Kom igjen.
Du klarte det.
-Du klarte det. -I morgen greier du det uten snor.
Ja.
-Nei! -Er du sprø?
Den er jo giftig.
Man må dyppe den tre ganger.
Og så hilser man opp mot Jesus.
Og så spiser man den.
Vi overlevde!
Hurra!
Der er dere. Kom da. Vi skal på tur.
Det er fetteren min, Henry. Han snakker ikke.
Velkommen, Henry.
Stans. Stans, ditt svin. Stans.
Stans!
Nei, hold dere unna meg.
Kom, barn. Nei, ikke se.
Vi går videre. Kom. Gå videre. Ikke se. Se den andre veien. Kom da.
Nei, ikke se. Ikke gjør det.
Kom, så går vi.
Hipo-svin. Ditt forbaskede Hipo-svin.
Bli der. Du må stanse når vi sier det.
Kan jeg hjelpe deg med noe?
Du er jo djevelen.
Om du ikke finner Gud, brenner du opp.
-Hva? -Teresa! Hva tenker du på, din jentunge?
-Forræder. -Forbannede Hipo-svin.
Kommer du, Frede?
Hallo?
-Hallo? -Hallo.
Hvor er vi? Er vi i Vestre fengsel?
-Nei, vi er i Shellhuset. -Shellhuset?
Jeg gikk oppover trappene. Jeg er rett under taket i Shellhuset.
-Under taket? -Ja, under taket.
Vi er i cellene. Oppe under taket.
Under taket i Shellhuset.
Hvor mange er vi?
Det vet jeg ikke. Tretti, kanskje. Førti.
Forhåpentligvis blir vi snart overført til Vestre.
-Nei. -Nei?
Vi er bombeskjoldet deres.
Vi blir angrepet.
Engelskmennene?
-Tror De at de kommer? -Ja.
-Så vi kan ofres? -Ja.
Men…
-Hvordan er De så sikker på det? -Jeg var der.
Da vi bestemte det.
-At Royal Air Force skulle bombe? -Ja.
-Og nå sitter De selv innsperret her oppe. -Ja, det er litt rart.
-Absurd. -Ja.
Absurd.
Du der! Stans. Snu deg.
Gå videre!
Hva vil De? Hva?
Her om dagen… De sa noe.
Det var det om Gud.
Jeg vet ikke hva det betyr.
-Og det er for sent. -Hva er for sent?
Krigen er over.
Jeg er dødsdømt.
Så leit for Dem.
-Jeg ber ikke om medlidenhet. -Hva ber De om?
De sa at jeg skulle finne ham.
-Han liker ikke svarte uniformer. -Er ikke Deres det?
Liker Gud skinnhellige jomfruer som lever langt fra verden?
-Jeg vil ikke prate med en Hipo-mann. -Jeg har ingen glorie.
Jeg er jo djevelen selv.
Kyss meg.
Hva?
Kysser jeg Dem, vil Gud straffe meg. Da vet jeg at han fins.
-Kyss meg. -Nei.
Da så. Oi.
Nei. Lynet slo ikke ned i meg.
Gud fins ikke.
Gå videre!
Årets teaterforestilling er "Elisabeth av Thüringen".
Hun levde i Tyskland på 1200-tallet.
Og selv om Elisabeth var kongelig, gjorde hun alt i sin makt
for å hjelpe de fattige. Hva skjedde så? Ja, Greta?
De rike onde jødene likte ikke at hun hjalp folket.
En dag hun kom med kurven full av brød, stanset de onde jødene henne.
Jeg tror ikke de var jøder. Men ellers har du rett. Og hva skjedde
da de ba henne om å vise dem hva hun hadde i kurven? Rigmor?
-Det ble forvandlet til roser. -Gud gjorde et mirakel.
For å hjelpe Elisabeth med å skjule brødet forvandlet han det til roser.
Ja?
-Søster Hanna, bli med et øyeblikk. -Kan du ta over klassen, Teresa?
-Ja, Rigmor? -Hvordan kunne det bli til blomster?
Det er det et mirakel er.
Det fins mange historier om statuer av jomfru Maria
som plutselig våkner til live og gråter.
I Civitavecchia i Italia gråter hun av og til blod.
Andre madonnaer kan til og med snakke, sies det.
-Men hvordan? -Fordi Gud kan alt.
-Alltid? -Ja.
Også når han sover?
-Gud sover aldri. -Hvordan holder han seg våken?
Noen ganger…
Av og til…
Veldig sjelden…
…er det kanskje noe som forstyrrer ham.
Og så sa søster Teresa at vi skulle slippe blyanten.
Det gjorde vi selvfølgelig. Og så lå den der på gulvet.
Da skulle vi plukke den opp igjen. Og så sa søster Teresa noe om
at Guds timer og minutter er helt annerledes enn våre.
Ser dere? Det tok kanskje tre sekunder.
Tre sekunder da dere ikke så på meg, fordi dere skulle se på blyanten.
Og fordi Guds timer, minutter og sekunder er helt annerledes enn våre,
så er én dag for Gud kanskje det samme som 100 år.
Eller ett sekund for Gud er det samme som ett år.
Så hvis man ser bort i et par sekunder,
så er han ikke her.
Så om Gud mister en blyant, ser han vekk.
-Og så er han ikke her i to år. -Ok.
Er det noe søster Teresa har sagt?
Jeg tenker at om vi er veldig uheldige,
så sover Gud middagslur akkurat nå eller mens vi fins.
Og det er kanskje 100 år. Om det er en lang lur, er det kanskje enda mer.
Teresa.
Hei, hva var det?
Hva skjedde nå? Med de små musklene som ikke blir brukt så ofte?
Var det et smil? Så du kan faktisk smile?
HUN ER SPRØ
-Ja, det stemmer. -Hva står det?
Jeg? Om det er noen som er sprø, er det deg.
-Du er helt klart sprø, ikke sant? -Jo.
Jeg er en nonne fra Hawaii som heter Henry.
Jeg er veldig glad i niesen min, Rigmor, som er veldig snill og klok.
Moren og faren hennes er også snille, for de sier at krigen snart er over.
Og det er flaks, for Gud har gått ut for å kjøpe sigaretter.
-Så bra. Nydelig. Ekstranummer. -Bravo! Ekstranummer!
Dere kan få dette ekstranummeret. Prøv å følge med, Henry.
Hei, jeg heter Henry. Jeg kan ikke snakke.
Jeg kan ikke snakke,
men hvis jeg og Rigmor får en kake,
blir jeg frisk igjen.
Nei. Nå må dere legge dere.
-Bravo. -Så fint det var.
Søster.
Hva er det?
-Kysset De meg bare fordi jeg er djevelen? -Ja.
Det vil jeg ikke være mer.
Søster.
Lær meg å be.
Her.
Hill deg, Maria, full av nåde, Herren er med deg, velsignet er du…
-Les. -Jeg kan ikke lese.
Si etter meg.
-Hill deg, Maria, full av nåde. -Hill deg, Maria, full av nåde.
-Herren er med deg. -Herren er med deg.
-Velsignet er du iblant kvinner. -Velsignet er du iblant kvinner.
-Velsignet er ditt livs frukt, Jesus. -Velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
En gang til.
Hill deg, Maria, full av nåde, Herren er med deg.
Hvis De ville kysse djevelen, burde det skje her.
Nei. Det kan man ikke. Ikke her.
Stans! Nei, stans. Stans!
Stans!
Nei, stans!
Han talte til oss.
Unnskyld, jeg er et svin.
Jeg heter Frederik.
Teresa.
-Er alt i orden? -Ja.
Der er eskorten vår.
Det er jævlig vakkert.
Be dem passe seg for måker.
Pass dere for måkene, gutter.
-Det kan jeg ikke. -Jo, det kan du.
Jeg vil ikke.
Nå er det nok. Spis opp, dermed basta.
-Men jeg er dårlig. -Det feiler deg ingenting.
-Jeg er ikke sulten. -Du blir jo snart sulten.
Så snart du går. Man går ikke på skolen på tom mage.
-Jeg liker det ikke. -Kan du historien om kresne Mads?
Han ville heller ikke spise. Å nei.
Den fjerde dagen begynte han å svinne inn og ble til bare bein og skinn.
Den femte dagen døde han, fordi han ikke ville spise det grann.
Døde!
Nå spiser du opp!
Greit. Nå går du med tom mage.
Gå. Grøten venter på deg når du kommer hjem. Da får du kald grøt.
Vent på meg.
-Hva er det? -Ingenting.
For svarte!
-Hvor er Frederik? -Har ikke sett ham på to dager.
Jeg vet ikke hvordan korpset vil reagere.
Men det er over.
Gutten min.
Når vi blir befridd, er du dødsdømt.
Farvel, gutten min.
Tiden til målet?
Omtrent sju minutter.
Nei!
Oi sann!
Rigmor, hva er det du gjør?
Jeg går med kurven.
Ja, men du skal bare gå et par runder og hilse på folk,
og så går du frem og snakker ut til publikum.
-Greit. -Ja, vær så god.
Rigmor. Hvorfor stanser du ikke?
Jeg syns at jeg bør si hei til den gamle bestemoren min i skogen.
Nei, for det er ikke det eventyret vi spiller!
Ja vel, da.
Vi deler oss i tre grupper. Meld fra, første gruppe.
-En-to. -Første gruppe, tre.
-En-fem. -En-seks.
-En-sju. -Andre gruppe.
-To-to. -To-tre.
-Fem. -To-seks.
To-en melder fra.
-Tre-en. -Tre-to.
-Tre-tre. -Tre-fire.
-Tre-fem. -Tre-sju.
Oppretthold radiotaushet fra nå av.
Jeg er den vakre Elisabeth av Thüringen.
Hele verden er rammet av sult og nød.
Hjertet mitt er knust, troen min er svak.
De små barna sulter i hjel.
I kveld hørte jeg et kall, en lyd.
"Elisabeth, budbringeren min. Jeg er Herren, og dette er sannheten."
Hvem er det?
Åpne kurven.
Takk, jenter. Det var veldig fint.
Kom ned hit, Eva.
Hva er det med deg? Har du vondt i magen?
-Har du ikke fått frokost? -Nei.
Eva. Man overlever ikke uten å spise frokost.
Gå på toalettet nå.
Ja, bare bli med henne.
Har du funnet Gud?
Eller foretrekker du Hipo-svinet ditt?
Jeg har snakket med priorinnen. Dette er den siste dagen din på skolen.
Det du gjorde, er avskyelig!
Prøv å dyppe hodet. Kanskje du blir frisk igjen.
Det er jo en motgift.
Kom igjen. Prøv.
-Hva skjedde? -Vi mistet halen!
Kom igjen, opp med deg!
Opp, få det opp!
-Få det opp! -Kom igjen.
Få det opp!
-Kom igjen. -Opp!
Hjelp! Nøklene!
Slipp oss ut!
-Nei, ikke gjør det! -Gi meg dem!
Gi meg dem, for helvete! Slipp dem.
Rolig. Vi går to og to. Kom, så går vi.
-Stille og rolig. -Ikke løp, jenter. Gå stille og rolig.
Kom igjen!
Få opp farten!
Vi er ute av kurs. Vi burde være 15 grader mer mot styrbord.
Ta det rolig, jeg kan se målet. Bombelukene er åpne.
Stille og rolig.
Pokker! Det er ikke målet. Avbryt!
-Hva gjør de andre? -Herregud!
Bort fra trappen! Bort!
Teresa!
-Teresa! -Ned i kjelleren. Kom.
Har du slått fingeren din?
Nå skal du se. Det gjør ingenting. Den vokser ut igjen.
Den vokser nok ut igjen.
Hva er den røyken?
Hva er det som skjer der?
Er det våre gutter? Er det den andre bølgen?
-De bomber feil mål! -Hvor er den tredje bølgen?
Hvor er den tredje bølgen? Er de her?
Hvor er den tredje? Jeg ser dem ikke.
De kommer fra vest. De er på vei mot galt mål.
Helvete heller!
-Hva skjer? -De bomber skolen.
De bomber Den franske skolen. De bomber skolen.
Emma!
Gå og vent inne i salen.
Hvem har sett Eva?
Eva?
Har du ikke sett Eva?
-Har hun kommet ut? Har du sett henne? -Nei.
-Emma, du må bli her. -Rigmor.
Bli her! Emma, bli her! Hør hva jeg sier.
Jeg skal finne henne. Ok?
-Du skal gjøre det. -Jeg skal finne begge.
Mamma!
-Hallo? -Mamma!
-Hallo? -Mamma.
-Hallo? -Mamma!
Hjelp! Det er noen her nede!
-Mamma! -Hallo, er det noen der nede?
Hallo!
Mamma!
Mamma.
Å, herregud.
Vi har funnet en.
-Nei. -Ok.
Rigmor?
Greta?
Great og Rigmor, er dere der?
Er dere der?
Søster.
Hvor er du, Rigmor?
Søster Teresa?
-Ja. Hvor er du? -Jeg ligger her nede.
-Hvor lenge må vi være her? -Vi må…
Vi skal bare vente litt, og så kommer det noen og henter oss.
Greta?
Hvorfor svarer ikke Greta?
Kom dere i vei. Kom an.
Bort til teateret. Vent der.
Hallo! Du, der borte. Ja, du. Kom hit.
Kan du komme hit?
Hei! Hallo!
Går det bra? Jeg trenger en som beskriver jentene vi får ut, som skriver det ned
og gir lappene til damen på teateret,
så hun kan si til foreldrene hvem vi har fått ut.
Klarer du det?
Hva med denne? Kan du skrive på denne?
Bra. Ser du henne?
Lyst hår, grønn kjole, gule strømper.
Åtte år. Skriv det. Hun skal til Frederiksberg sykehus.
Skriv ned det også. Kan de snakke, spør du hva de heter
og skriver det ned. Så må du bort med lappen. Forstår du?
Bra, gutten min. Sett i gang.
Hun er bevisst. Få navnet hennes og få det til teateret.
-Kom igjen, for helvete. Vi må dra. -Hva…
Hva het…
Hva er navnet ditt? Navnet ditt? Hva…
Hva heter du?
Ferdig? Bra. Kom dere i vei.
Hva heter du?
Hva? Du må snakke… Du må…
-Høyere. -Jenny.
-Hvor gammel er du? -Sju.
-Fargen på kjolen? -Ferdig.
Løft.
Rigmor?
Ja.
Ser du noe?
Jeg kan ikke se noe.
Men jeg kjenner at det kommer opp vann på magen min.
Vann?
Ligger du på magen?
Rigmor?
Ligger du på magen?
Ja, det er mye vann nå.
Hjelp!
Jeg kryper inn.
Har noen en lykt?
Her.
Eva?
Kom, alle sammen.
-Har du funnet henne? -Nei.
Bli med inn i teatersalen.
-Skal vi bli her? -Ja.
Gå denne veien, bli med inn i salen.
-Kan De fortelle foreldrene… -Ja.
…hvor de blir brakt. Bra.
Hvis vi blir sittende her, får vi beskjeder derfra.
Hvilke jenter som blir funnet, og hvor de blir kjørt.
Det er en liten jente på sju år i rød kjole.
Hun er på vei til Frederiksberg sykehus.
-Hun heter Jenny. -Jenny!
Det var bra, gutten min. Skynd deg ut etter flere lapper, ok?
Så er det lille Agnete på åtte år,
som er kjørt til Frederiksberg sykehus.
Grå kjole med røde strømper. Svart hår.
Rigmor?
-Rig… -Kom, bli med meg hit.
Hjelp.
Vi kommer nå.
Vi er her.
Vi er på vei, vi kommer nå.
Hører du det, Rigmor? Hører du det?
Rigmor? Er du der?
Er du der?
Ja.
Hører du det? Det kommer noen til oss.
Det er noen på vei.
Vi kommer nå.
Rigmor.
Rigmor!
-Rigmor! -Vannet stiger.
Vannet stiger!
Vannet. Kjenner du det fortsatt under deg?
Det er nesten helt oppe ved munnen min nå.
Kan du prøve å løfte hodet? Hva?
Men munnen min er allerede langt oppe.
Hvordan? Hvordan, Rigmor?
Fordi det går et slags jern gjennom haken min og løfter hodet mitt.
Gjennom?
Hje…
Hjelp!
Vi er her nede.
-Vi er her. -Hallo!
Vi er her. Hjelp oss. Hjelp. Vi er her.
Vannet stiger. Hjelp.
Hjelp. Vannet stiger.
Helvete heller. Faen i helvete.
Kom igjen, da.
Kom igjen!
Kan du lese det? Kan du lese? Kan du hjelpe meg å lese det?
Lyst hår, åtte år.
-Gule strømper. Blå… -Høyere.
Lyst hår, åtte år, gule strømper, blå kjole.
Nora.
Henry!
Å, herregud.
Er alt i orden? Hva?
Har du sett Rigmor?
-Har du sett henne? Har du? -Nei.
-Jeg må gå… -Hvor er hun?
Henry!
-Søster Teresa? -Ja, Rigmor?
Tror De at Gud har mistet en blyant?
Ja, det tror jeg.
Tror De at det tar veldig lang tid?
Kanskje. Det vet jeg ikke.
Kommer vi opp til himmelen da?
Ja. Det gjør vi alle sammen.
Står Jesus og venter på oss?
Ja, det gjør han.
Det gjør han helt sikkert.
Ja, det gjør han.
Det renner vann ned i kjelleren! De drukner!
Hallo? Barna er i kjelleren.
-Hva sier du? -Barna er i kjelleren.
-Det er nok der vi finner de fleste. -Hva med vannet?
-Hva? -Hva med vannet?
Jensen! Rasmussen!
Få fatt i pumpene. Alle pumpene dere kan finne. Nå! Sett i gang!
-Det renner for mye vann ned dit. -Kom igjen!
-Kom igjen. -Skynd dere.
Nå kommer vi.
Hallo? Hvor er dere?
Hallo! Vi er her. Vi er her nede.
Jeg har med en slange til å pumpe vekk vannet. Jeg skal prøve å få den til dere.
Rigmor?
Hør etter. Det kommer en slange ned til deg som pumper vekk vannet.
Hører du det?
Den får vekk vannet.
Rigmor?
Rigmor!
Rigmor…
Rigmor.
Rig…
Vi er så dumme.
Jeg kjeftet på henne.
Jeg sa at hun kom til å dø.
Det var det siste jeg gjorde.
Fordi hun ikke ville spise grøten sin.
Fordi hun ikke ville spise opp.
Jeg må ha litt luft.
Er det du som har lappene?
Er det en som heter Eva der?
Eva? Med lyst hår.
Brun kåpe, rutete kjole, gule strømper og gule hansker.
Men Eva er jo ikke her mer.
Hva mener du? Hvorfor er hun ikke her mer?
Jeg tror hun gikk hjem.
DE DREPTE VOKSNE
KATOLSKE SØSTRE
LÆRERE
DE DREPTE BARNA
Tekst: S. Marum