DAG 0
Stanna hemma två veckor och rädda liv.
Det var så länge sen vi hängde så här mycket.
-Två veckor ihop på landet! -Ja!
-Vi ska vara i karantän! -I karantän!
-Vi ska... -Vi ska...
-Vi ska vara i... Sjung, då. -Ni verkar inte fatta.
Det är ett helvete på sjukhuset. Folk dör.
17 procent av fallen är bekräftade.
-Får du spel nu, Charlotte? -Nä!
-Fick du tag på nåt flyg från Berlin? -Kommer om fem timmar.
Och även om vi sitter en månad i karantän får vi inte ha sex.
Det är farligt.
Faktum är att det sprids via saliv.
-Så bakifrån borde funka. -Okej, toppen.
Ni måste ge er av senast 12 imorgon.
Ni har väl hört Macron? Efter det får ni inte resa.
Och vem ska vi tacka?
Din mormor som låter oss vara där.
-Huset är så gott som mitt, sa hon. -Är mormor Prozac på väg att dö?
Nej!
Du borde ringa och tacka henne.
-Ja. -Hon är helt ensam.
-Vad är adressen? -Allt står i mejlet!
Dåligt att inte läsa en Excel-lista.
-Tågstationen heter Slidkärr. -Slid? Hur stavas det?
"Slid," som i slida. S-L-I-D.
Slida, fodral som man hade förr i tiden.
Okej, så vi kliver av i Slidan. Fattar.
-Kul! -Ingen orsak.
Emilie, eftersom jag kanske måste jobba...
Finns det täckning i din Slida?
Otroligt! Okej, vi ses imorgon.
Allt är klart här. Huset är helt perfekt.
Vi kommer att sitta instängda i paradiset.
-Vi ses imorgon. -Sköt om er!
Namaste, Milou.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
DAG 1
Gafflar ska inte ligga uppåt. Det är aggressivt.
Jag ska ändå dra.
Vart ska du? Vi är inte klara här.
-Sjukhuset. -Men du kom ju nyss därifrån.
Du fattar visst inte, det är kris.
Samma här. Om en timme kommer de.
Jag kan inte vara ensam här. Inga grannar ovanför, eller under.
Milou, din mormor bodde ensam här hela sitt liv och inget hände.
-Nä, det var ju hon som skrämde alla. -Okej, jag drar nu.
De andra kommer snart. Okej?
Och glöm inte att ringa din mormor. Lova.
Ja.
"Trafikstockningar och fullproppade tågstationer." "Inkräktare..."
Parisarna får ta mycket skit
för att de sitter i karantän på semesterorter.
Men allvarligt, borde vi inte stanna här?
Och...hjälpa till? Vi skulle kunna baka kakor till alla vårdarbetare.
"Stanna hemma, rädda liv..."
-"Baka kakor." -Ja.
-Men om vi inte åker blir Milou skitarg. -Det går nog över.
-Men... Jag förstår din oro. -Gör du?
Du och jag...
...instängda här i minst två veckor.
Ja, minst, eller kanske...
...ännu, ännu...
...längre.
Låter som rena helvetet.
-Ett helvete. -Ett helvete.
-Rena rama helvetet.
LEDSEN, MEN VI STANNAR HEMMA...
...OCH BAKAR KAKOR ÅT VÅRDARBETARNA! PUSS!
Inga poliser eller nånting. Jag tog tåget. Uber var för dyrt.
Karantänen har alltså inte gjort dig mer spendersam.
Vänta, jag har en match.
25 km bort.
Närmaste tjejen är minst 25 000 jävla meter bort.
Jävla skitliv. Jag har aldrig varit så långt borta från en ligg.
Även om jag befinner mig i Slidkärr. Kul, va?
Kan du nån gång tänka på nån annan? Mitt flyg ställdes in.
Jag saknar lägenhet och sitter instängd på ett låtsastrendigt flygplatshotell.
Titta på taket så fattar du.
Men du är i Berlin med 4G.
Jag har EDGE. Tänk att det finns fortfarande.
På riktigt, Matt, mina ballar känns som piñatas.
Och på vischan lär det inte bli bättre.
Hur blir man avsugen på en meters avstånd?
En sak är säker, är man i Paris
är chansen större att man får ett ligg.
Fan, du har rätt.
LEDSEN, VAKNADE INTE I TID! VI HÖRS!
"Vi är i krig", upprepade Emmanuel Macron sex gånger igår kväll.
Därför blir det en nedstängning
med start tisdagen den 17 mars.
Därefter kommer det att krävas tillstånd för att gå ut
med böter på 135 euro för den som bryter mot det.
Senaste dygnet konstaterades 1 097 nya fall och 27 dödsfall
vilket innebär att siffran nu är uppe i 175 döda och 7 730 smittade.
Situationen är alarmerande. Två universitetsstudier har visat
att coronaviruset covid-19
kan överleva upp till tre timmar som luftburna partiklar.
Det skulle delvis kunna förklara den snabba spridningen.
MYCKET PÅ JOBBET... KOMMER SENARE. JAG ÄR INTE RÄDD.
INSTÄLLT FLYG... FAN! FÖRSÖKER HITTA NYTT IMORGON.
KAOS PÅ INTENSIVEN STANNAR I NATT
Allihop. Skål, alla!
Vad ska jag göra nu? Vad ska jag göra?
Hej, alla!
Jag har länge velat ge en handledningskurs i dekorering.
Och äntligen har jag kommit till skott med...
Kara-Kreativ. Jajamensan.
En handledning för alla kreativa människor i karantän.
-Kara-Kreativ? Seriöst? -Vi börjar...
...med en underbar...bordsdekoration...
ELSA: Är du full? Arg?
Ni ser stilen, va? Elegant och tidlöst.
Vilda blommor, en gnutta Clara Luciani... Den andan.
Nu väntar jag vara på gästerna.
Men...de kanske inte kommer.
Kanhända.
Kanske låter de mig dö här. Helt ensam.
Bland de vilda djuren, lervällingen, dyngan...
Jag hatar landsbygden.
Vad var det?
Ett djur?
Just det, ja.
-Då så... -Hej.
-Jaha? -Hej!
Räddar du världen med kakor?
Nej.
Ursäkta, men just nu ger jag min kurs. Jag sänder live.
Lägg av, vi två är ju de enda som kollar.
Visst, jag har ju precis börjat.
Man slår inte igenom på en dag.
Det är folk ute, helt otroligt.
-Karantän! -Låt mig säga...
Folk kommer att älska det.
Både min känsla för stil och ständiga sorg.
-Vad sa du? -Det här är ju Frankrike.
Hade inte du fullt upp på jobbet?
En sån egoist du är.
Hela min Pinkars-flotta står still.
Din Pinkars-flotta? Menar du kärran du fick av min mamma?
Nej, mina 23 förare.
Elsa och jag sa just det. Vi vill vara som fiskmåsen.
-Som fiskmåsen? -Ja, den där Pierre Rabhi-grejen.
Den amerikanskindianska myten om skogsbranden, du vet.
Det är i alla fall en massa djur som ser på utan att göra nåt.
Utom en liten kolibri som ger sig iväg alldeles ensam
för att hämta vatten till elden.
Och då kommer ett bältdjur som säger...
Är inte det en knasig typ av myrkott?
En kolibri är ingen mås.
Är du både influencer och ornitolist nu?
Ornitolog, Charlotte.
En ornitolist är ett murmeldjur med anknäbb.
Så bältdjuret säger åt kolibrin att det den gör är värdelöst.
Och vad svarar kolibrin?
"Jag vet, men jag gör min del."
-Vackert, inte sant? -Precis. Och vi gör vår del.
Och Milou gör sin del genom att föra covid vidare till mormors by.
Hör ni!
Jag har en unge att sköta dygnet runt och en man som jobbar på sjukhuset.
Så jag är en riktig kolibri, och...
Ni beslöt att sitta i karantän utan mig, därför återgår jag till mina följare nu.
"Hasta la vista", bitchar!
-Lämnade hon bara? -Vad jobbig hon är.
-Men jag är rädd, jag med. -Jag är inte rädd.
Jag är inte rädd för min egen skull, utan för de sårbara, de fattiga...
Jag mår dåligt över jorden.
Jag mår dåligt över luften, där finns ju viruset.
Ska vi sluta andas?
Viruset är naturens rop på hjälp. Hör du inte?
Alla själviska typer som bunkrar toapapper, mjöl...
Viruset kan överleva 24 timmar på papper.
Och på plast.
-På plast, två till tre dagar. -Igår tog Julio med sig sushi hem.
Alla förpackningar, det...
-Karantän? -Ja... Måste vara ett misstag. Vänta.
-Ja? -Det är från Amazon.
Måste vara ett misstag. Det är ett misstag.
Charlotte... Du har väl inte beställt grejer?
-Inte från Amazon väl? -Jo, från Amazon.
Chacha, hemleveranser är de största miljöbovarna.
Charlotte...
Allt toapapper? Är det till dig?
DAG 3
Ja!
-Är det dags? -Ja, kom igen!
Tack.
-Julio? -Ja.
Tack.
Toppen.
Bravo!
Varför klappar inte de idioterna? Vilka borgarbrackor som bor här.
Kom igen! Bravo!
De i vården gör ett toppenjobb.
Jag heter Maxime, vad heter ni? Vilken slags musik gillar ni?
Håll käften, idiot.
Kan nån kasta is på det där pervot?
Lägg av. Jag har bakat kaka och mina händer är fulla av smör.
-Gillar ni inte att baka? -Pucko!
Maxou!
-Kan vi komma upp? -Vi renoverar badrummet.
Vi fick använda Julios och Elsas när de var borta, men nu är de tillbaka.
-Och de har jämt sex. -Jaså?
Och det lär väl knappast du...
På tal om det, så...
Jag har nåt på gång, som ni inte får sabba.
-Karantän. -Ja, och karantänen...
Stanna hemma, rädda liv. Låt oss vara goda medborgare. Tyvärr.
-Det gick alltså inte. -Vänta, Maxou!
-Vad? -Har du några extra träningsbyxor?
För tillståndet, vi ska låtsas att vi joggar.
Du vet...
-Fan. -Har du inga föräldrar?
Va? Nej, det går inte heller.
Ledsen.
Ciao.
-Vad är det? -Okej, vi åker till mina föräldrar.
DAG 10
-Varför var min tröja därute vid lådorna? -Vi ska ge bort allt.
-Och mina musikgrejer? -Samma där.
-Va? -Det är till sjukhuset i Lille.
Du har en dyr dator. Vi behöver samla in pengar. Kom igen.
Fan, Elsa, vänta...
Julio, lyssna... Allt kommer att bli annorlunda nu.
Fattar du? Det finns delfiner i Venedig.
-Det var ju fejk. -Än sen? Det är symbolvärdet som räknas.
Den globala uppvärmningen måste upphöra, vårt liv...
Vi flyr för att konsumera, konsumerar för att fly.
Vad har vi gjort under karantänen?
-Tja... -Precis.
Det är borgerligt, själviskt, lamt och falskt.
Vi tänker på oss själva, på våra orgasmer.
Vi stoppar i oss chips, ser gamla filmer...
Vi har bakat två misslyckade kakor.
-Okej, vet du vad? -Vad?
Vi ska överraska oss själva.
Vi ska...ifrågasätta oss själva och ändra våra vanor.
Men njuta av livet utan att känna skuld.
-Självklart. -Till dig.
-Okej, vad är det? -En flöjt.
-Jag skulle aldrig ta musiken ifrån dig. -Men jag spelar elektronisk musik.
Spelade. Nu spelar du morot.
Jag ska visa hur man gör. Den funkar jättebra.
Ta handen och...
Den funkade förut.
Och jag har hört att man kan använda squash som slagverk.
-Va? -Det är sant.
Du ska få några sen, men eftersom årstiden är fel
ska jag komma ihåg till senare.
-Sen är det din tur. -Att?
Att överraska oss.
-Ja? -Ja.
Ja, självklart. Jag ska tänka på det i duschen.
Okej. Här, ta din morot.
-Vi får väl duscha? -Men använd max två liter.
-Två liter? -Det räcker till din petterniklas.
Som ju är stor, men inte så stor.
-Du fattar? -Ja.
Vänta, jag måste berätta om torrdasset.
Hjärnan vet att jag inte är i fara.
Men jag mår dåligt för att jag inte kan tänka på dem som är i en riskgrupp.
Så vad ska vi göra? Allvarligt, vad gör vi?
Det ni som läkare säger till era patienter...
Är ni läkare förresten?
Ja...
Väsnas inte. Jag tappar fokus då.
Så hur brukar era patienter reagera?
Shish-Kebab, du är världens sämsta terapeut.
Okej.
-Så det här är ditt flickrum? -Jag varnade dig.
Dina föräldrar måste ha flippat när de fick veta att du är...
Nej, de vet inte att du är...
Ser du där?
Där hängde en Steffi Graf-affisch. Roland Garros 1996.
"Den lilla Chantal älskar verkligen tennis."
Men de tvingade mig att dansa.
-Och sen? -Gick jag upp 20 kilo.
-Mina pannband passade inte längre. -Var du en rulta på den tiden?
Ja, och därmed osynlig.
Och sen började jag spela kontrabas.
Så jag var fettot som spelade bas.
Vet de att du gifte dig?
Det här med social distansering ligger i släkten.
Viruset är bara en ny ursäkt för att inte umgås.
Så vi ska bara vänta i det här rummet tills allt det här är över. Okej?
Okej.
Var försiktig när du går.
Hej, gumman. Ledsen att jag måste stanna på intensiven.
Jag såg din video. Du var jättefin. Men försök vara lite mer uppåt.
Se upp för djur när du går.
Se upp.
Och glöm inte att ringa mormor.
Nej då.
Helvete också.
Fan, jag är så less på det här.
Less på att sitta i karantän ute på vischan.
Fan.
Åh, en mogen jordgubbe.
Eddy, titta! En mogen jordgubbe.
-Vill du ha? -Nej.
Inte?
DAG 15
Jag funderade på ett stödprogram för permakulturodling.
Spermakultur...
Va?
-Sperma... -Piotr, hör du mig?
Piotr, hör du mig?
Lägg av. Jag jobbar.
Inte nu. Han sa precis dagens ord.
Förlåt, men det är dags för min överraskning.
Vi hörs. Jag ska tänka över saken.
Vilket ord börjar med sperma?
-Vet inte. -Vänta, jag tappar orienteringen.
Välkommen ombord på flight PC306 till Rio de Janeiro.
Fröken Payette...
En uppcykling. Underbart.
Du är så snygg!
Julio, er purser ska nu gå igenom säkerhetsrutinerna
ifall planet blir kontaminerat.
Handsprit.
Okej!
Får jag lov att besvära damen...
Flygbiljetter?
Paris-Rio. Avresa i april 2021, efter vaccinet.
Vi ska få se sköldpaddor lägga ägg och riktiga delfiner....
Julio, nej.
Vill fröken åka nån annanstans?
Du fattar visst inte. Flyg, tåg... Det är över med det.
I alla fall för mig.
Blev du inte glad?
Jorden är inget man kan byta ut eller ersätta, Julio.
-Det hör till... -Världen som den var förut? Okej.
Allvarligt, kan du tänka dig oss två på stranden med...
...varsin kokosnöt?
Med sugrör i? Sugrör, Julio!
Har du googlat "sköldpadda med sugrör i nosen?"
Nej, självfallet inte.
Allvarligt, Julio. För att vara en "Ok, boomer" tar det här priset.
Jag kan inte. Jag kan verkligen inte.
Jag måste gå.
Till köket.
Okej.
Jag sov på riktigt under Jesus kulor.
God morgon.
Tack.
"Kyskhet före äktenskapet garanterar renhet."
Åh, fan.
DAG 25
Okej, fokusera på det som är bra.
Det behöver vi göra nu. Kom igen.
En positiv handledning.
Hallå där, mina raringar i karantän.
Jag är tillbaka med kara-kreativ. Japp, för alla kreativa i karantän.
Men med glädje, jajamensan.
Positivitet betyder allt, särskilt i svåra tider.
Så vad ska vi göra idag? Jo, vi ska måla ägg.
Och inte med vilken färg som helst. Den här är ekologisk och tvättbar.
Är du redo, Eddy?
Är du redo?
Du har väl kul? Säg till mamma att du har kul.
Ha kul, kom igen.
Han är redo, jag är redo.
Kom igen, folket. Fatta era penslar.
Och sära på låren.
-Kläm ihop skinkorna. -Okej.
-Ut med armarna. -Squat!
Toppen! Hör på nu.
Låt er svepas med.
Det kommer in luft.
Kom igen, ge inte upp.
Nej, då.
Va?
Kan du se mig?
Toppen. Du ska måla ägget. Inte glaset.
Men vad är det här? Wow! Vi har två krea-kompisar med oss.
Välkomna! Välkommen, Gammpinglan.
GAMMPINGLAN: Mormor här.
Okej. Och "Max-alltid-max."
Tja, jag hoppas att han är maximalt kreativ.
Vi bär alla en konstnär inom oss.
Lyssna på den rösten.
Lär dig känna igen den och låt den uttrycka sig fritt.
Seså, leta rätt på lite färger nu. Öppna ögonen och få mig att drömma.
Jag vill ha rosa, blått...
Roman svarade inte.
Charlotte svarade inte.
Elsa svarade inte.
Julio har jag redan försökt med.
"Hur mår du, Matt? När kommer du...
När får du komma hem?"
Jag vill ha rött - alla färger. Inte sant, Eddy?
Eddy tog blått. Jaha? Vad tog Max?
Rött? Gult? Gör ert bästa nu.
Hole-in-one.
Vi målar lycka och sprider glädje. Det här är ju toppen.
-Så där är du. -Det här är toppen.
Redan?
Det här är Maximes röstbrevlåda.
Inget svar. "Behöver du hjälp?"
Karantän.
Så där ja. Visst är det rent visuellt en resa?
Se till att gilla det nu.
Skicka några hjärtan. Åh, ni är fler än tio.
Man tackar!
Och vem kom just hem från sjukhuset precis i tid för sin överraskning?
Min egen söta vårdarbetare.
Han är...nöjd.
Puss och kram, mina söta små lamm.
Jag är snart tillbaka med fler underverk.
Antoine?
-Antoine! -Ja?
Jag vet att du arbetar jättehårt
men du kan inte se så sur ut i mina livesändningar.
Jag försöker sprida lite ljus i folks liv.
Okej.
-Förlåt. -Tack.
-Antoine! Jisses. -Ja?
Kolla alla meddelanden. Du är ett geni, älskling. Se här!
Ser du? Kolla in alla meddelanden.
År 2020 är vårdarbetarfrun den nya fotbollsfrun, typ.
Tja, vi har olika löner och de måste inte pendla 1,5 timme varje dag.
Kanske inte.
Och deras fruar har...
Vadå?
-Vadå? -Det var inget.
Inget, inget.
Ser du? Ser du alla meddelanden vi fått?
Ser du? Det var goda nyheter.
Samma dystra min från dig med.
Du har rätt, det gäller att prioritera.
Det handlar om självrespekt.
-Vad är det? -Min mens.
-Men för fan... -Nåt du vill säga?
Världen har fått oss att glömma vår kvinnliga makt.
Jag räddar i alla fall fikusar.
Din kompost och värdelösa deodorant-grej var kul i början.
Men allvarligt, måste du vara
äcklig och skita på träflis och plantera tamponger?
Åh, förlåt. "Tömma koppen."
-Äcklig? -Ja.
Två liter vatten räcker tydligen inte till ditt hår.
Hör du hur du låter? Som en gammal gubbe.
Jag sitter instängd med en konservativ patron.
Och jag med en helt förvildad brud.
Bakåtsträvare och macho!
Wow! Här har vi killen från 50-talet. Och vad tänker Jean Gabin göra nu?
-Ut och kontaminera. -Bra. Få covid, du.
Du kan inte ens lämna mig eftersom du måste komma tillbaka.
Karantän.
DAG 30.
Hoppsan.
Så där. Perfekt.
Då så.
Hej, alla.
Ni är över 2 000 som undrat hur min söta lilla vårdarbetare mår.
Så här har vi honom. Krigarens vila.
Se på honom. Han var så slut att han inte ens tog av sig arbetskläderna.
Stackaren. Fortsätt stödja sjukhusarbetarna.
-Vad fan gör du? -Mest honom. Min vårdarbetare.
Vad är det här?
Åh, han är trött.
Vad vill du säga till våra tittare i karantän?
-Va? Fan, Milou... -Säg nåt.
-Vad sysslar du med? -Jag sänder live!
Säg åt dem
att fortsätta skicka meddelanden. "Emiliechataigne."
För att sprida värme och hopp.
Han räknar med er. Vi ses snart, godingar.
Kan du inte sluta instagramma?
Folk skriver till oss. Tänk om de också skickar presenter.
-Toppen. -Ja.
Vad är det här?
Tänk om det är ett fan.
Säg inget. Säg inget.
Hallå?
Ja, det är jag.
Vem smittade henne? Antoine!
Ledsen för det. Jag hör av mig.
Vårdhemmet. Det var om mormor.
Oroa dig inte, hon är inte död. Men hon har fått covid.
Jag ringde henne aldrig.
Vet du, jag har inte ens energi att bli arg på dig.
Varken för det eller allt annat.
Har du hört nåt från Charlotte? Hon svarar inte. Jag är lite orolig.
Nej. Men jag kan säga att hon inte bryr sig om nån annan.
Nej, för det gör ju du, med dina små karantän-kompisar.
-Va? -Du kommer aldrig att ändra dig.
Ja?
Ja, monsieur.
Lämna det utanför dörren.
Det ligger två euro under dörrmattan. Tack.
Cha, det är jag.
-Antoine? -Ja.
Radiotystnad tre dar i rad.
Du mår inte alls bra, eller hur?
Jag kan inte ens öppna.
Jag är så rädd.
Jag är fan i mig rädd.
Alla är upptagna och...
Alla gör sina grejer.
Elsa räddar miljön på sitt vis.
Bakar kakor till och med.
Och jag orkar inte ens med ett träningspass online.
Jag är här inne, golvad
av viruset innan jag ens har fått det.
Jag är här...
...helt maktlös.
Som en skithög.
Jag är en skithög.
Nej, det är du inte. Och kommer aldrig att bli.
Du stannar hemma och tar hand om dig. Det betyder mycket.
Vet du...
Det är naturligt att vara rädd.
Jag är också livrädd.
Jag har nog aldrig varit så här rädd.
Vanligtvis är det mitt jobb att rädda liv, men nu...
-Jag skäms, Cha. -Vad snackar du om?
Du gör ett jättejobb. Vi applåderar er varje kväll.
Du är stark. Du är den starkaste.
Du är min bror.
Du är en hjälte, min hjälte.
Vi är överhopade.
Det är för lite personal och för många patienter.
Utrustning saknas. Vi utkämpar ett krig utan vapen, Cha.
Igår...kom två patienter in.
Andningsproblem.
En kille, helt frankt, i pappas ålder.
Med barn och barnbarn.
Och en ryggmärgsskadad 30-åring.
Två patienter...och bara en respirator.
Vi var tvungna att välja.
Kallar du det för hjälte?
En som skiter på sig medan han leker med liv.
Ledsen, syrran, men...
Jag pallar inte.
Va? Antoine, prata med mig, jag finns här.
Jag är trött.
-Jag ringer. Jag måste tillbaka. -Antoine?
Antoine!
Antoine?
DAG 35
SKULLE HEMSKT GÄRNA VILJA GÖRA BARN MED DIG UNDER NEDSTÄNGNINGEN
På riktigt?
Men...
Ett barn betyder utsläpp.
Allvarligt, 60 ton koldioxid varje år. Det är mycket.
Mer än en bensindriven bil.
Du har inte ens ett tillstånd.
Jag lugnar ner mig här ute.
Kör, kör, kör!
Lunch om tio minuter!
-Din mamma verkar cool. -Där utanför dörren, ja.
Vänta. Det finns nog lättare sätt att kommunicera med henne.
Ja, ge henne ett brev.
"Kära mamma
Jag gillar fitta.
P.S. Älskar dig."
Du är verkligen asjobbig.
Men ingen dum idé.
DAG 39
Förlåt.
Karantänen funkar dåligt för oss.
Jag tror inte... att vi är gjorda för att följa rutiner.
-Mår du bra? -Bort.
Är du så arg på mig?
Jag har feber och känner av astman.
Det kan vara farligt. Jag vill inte smitta dig.
Det kommer att ordna sig, älskling.
Jag är helt slut.
Jag tar hand om dig.
Tjejerna.
Jag skickade pizza så att vi kan bli sams.
Jag har varit en dålig kompis på sistone.
Dålig på allt egentligen.
Jag hoppas ni förstår, för jag känner mig rutten.
Och vad har jag gjort? Ingenting.
Visst, några handledningsvideor för mammor i karantän.
Fastän jag själv inte klarar av min son.
Han sover två gånger om dan.
Och jag stöttar inte Antoine.
Och nu är Julio sjuk.
Jag ifrågasatte vår kärlek för en massa idéers skull.
Men gjorde inget för att förändra nåt.
Jag var så besatt av att få följare att jag glömde människorna jag älskar.
Viruset gör att vi stänger av oss själva.
Det måste finnas ett sätt att ha ihjäl det genom att göra nåt bra - ihop.
Fan vad jag älskar er.
Jag saknar er.
-Hallå? -Gissa vad jag mumsar på?
En kuk?
Nej.
-Just det, pizzan. -Ja, pizzan!
Tack! Lägg till Emilie!
Ja, jag lägger till henne.
-Ja? -Nu är det gjort.
Jättegod pizza.
Men squashen är överkörd.
Även om jag inte äter det, ser det ut som så.
-Jag saknar er. -Detsamma!
Sätt på videon, då.
DAG 45
-Tjejer, hur vill ni göra? -Jag suger på att baka.
-Får ni tag på mjöl? -Nej, inga mer kakor!
Vi ska stötta och ta hand om varann, och arbeta med det vi har.
-Nu ska vi växla upp. -Växla upp?
Nu gav du mig en genial idé.
Vårdarbetarna kommer att flippa.
Efter kolibrin, de tre fiskmåsarna.
-Eller de tre ornitologerna. -Det där hörde inte jag.
Jag ska ta hand om patienterna.
Dessutom har jag en sak att gottgöra.
Åh, min lilla bebis.
Kom till mamma. Jag har saknat dig.
Ja, älskling, det har inte gått en dag utan att jag tänkt på dig.
Du har visst saknat mig också.
Vilken tid slutar dagssåporna?
Ska du besegra covid genom att se på tv?
Låter knäppt.
Nej, jag ska besöka mormor.
GE INTE UPP@GAMMPINGLAN!!!
Du har rätt, Milou. Lite kärlek får henne att må bättre.
Vi ska plantera massor av träd innan vi åker
"Hashtag, kör vårdarbetare." Häftigt, va?
-Hallå? -Hej, Antoine!
-Är du på sjukhuset? -Har varit här i två dar.
Jag kommer och hämtar upp dig.
Jag är din chaufför. Hälsa kollegorna
att från och med nu kommer Pinkars köra vårdarbetare.
Mormor Prozac? Titta ut genom fönstret.
Gammpinglan! Titta ut genom fönstret.
Antar att hon är på bättringsvägen.
DAG 46
Skitstövel.
Du stöter på min fru, jag ska allt visa dig.
Du må vara yngre än jag, men jag kommer ändå klå dig.
Jag fattar.
PINKARS STÅR NUMERA I VÅRDARBETARNAS TJÄNST.
BRA IDÉ. KAN JAG HJÄLPA TILL?
DU ÄR INGEN TJEJ.
JAG KÖR INTE. JAG KAN FÅ ER ATT BLI VIRALA. HELT FRIVILLIGT.
TOPPEN.
Ja, det här är Maxime Pauillac, kommunikationschef i Stadshuset.
Ja, precis.
Jag ringer för att uppmärksamma er om ett medborgarinitiativ
som kan vara intressant.
En ung kvinna med invandrarbakgrund
som erbjuder transport till vårdarbetare.
Ja, det är verkligen intressant.
DAG 50
Mår du bättre?
Ja. 37.6.
Då riggar jag upp dina musikgrejer.
Jag har en liten överraskning.
Det är lättare och mer direkt så här, och man skvätter inte saliv.
Jag kom på en sak i duschen.
Ja, jag duschar igen.
Det är några saker jag glömt säga dig.
Först av allt måste du bli frisk fort.
Du kommer att behöva vara stark
när jag fortsätter tjata om komposter och lokala nätverk.
Och för det andra...
Du är mitt ekosystem, Julio.
Utan dig kan jag inte andas.
Ingen planet B. Ingen kille B.
Det är du eller inget.
Okej?
Och vad gäller barn...
Vi kan prata om det.
Vi kan väl se, menar jag.
Jag älskar dig.
DAG 52
"Och tack vare riddaren i vitt
kunde kungariket äntligen krossa Coronax,
det osynliga monstret."
En frukost för mästare. Kolla.
Här.
Och den lille riddaren i vitt sa till dem:
"Att älska nån annorlunda kan också betyda att man älskar nån mer."
KÄRLEK & SEX
Mamma?
"Man förstår varann bättre och älskar varann ännu mer."
Vi kör vårdarbetare. Vi kör er vart ni vill gratis.
"Mer intelligent.
Man hjälper varann och glömmer inte."
Den unge riddaren i vitt är mer än en superhjälte.
Men han hör det alltför sällan.
Därför måste du säga: "Bravo
Och tack för att du är en jättebra pappa."
Och säg att vi är stolta över honom.
Han ger inte liv, men han skyddar det.
Som en skatt.
Och han är vår skatt.
Tack.
Och här kommer riddaren.
Ett meddelande till dig.
Här, du kan prata med ditt barnbarn.
Kan jag göra det nu?
Hej, gullungar!
Mormor Prozac körde verkligen skiten ur covid!
Och...
Oroa dig inte för mig, bitch.
Jag tar hand om mig själv.
Covid, covid
Vi fick det Men körde skiten ur den
Jajamensan!
-Bitch! -Nej.
Nej, Eddy.
-Det är ditt fel. -Va?
Maxime har gjort ett bra jobb igen.
VARDAGSHJÄLTAR CHARLOTTE BEN SMIRES
NÄSTAN SNYGG PÅ OMSLAGET. TACK VARE VEM?
DU ÄR EN PEST, MEN TACK ÄNDÅ!
TWITTER ÄR GLÖDHET! NÄR SKA VI FIRA?
KARANTÄN
Stöter hon på mig?
Vad gör du, Chacha?
Din stygging!
DAG 55
Julio mår bättre.
Nedstängningen är över imorgon.
Man ser ljuset i tunneln.
-Vi klarade det bra ändå. -Verkligen!
Jeansen sitter bara aningen tajtare. Eller hur, Elsa?
Vadå tajtare?
-Karantänen gör en fet. -Särskilt hos ens föräldrar.
-Jag är inte fet. -Det är ren statistik.
Jag har inte gått upp nånting. Så är det på landet.
Vad sysslar Matt med?
Han kanske inte vill prata.
Var inte så dramatisk.
Har ni kollat till honom?
-Maxime, har du pratat med honom? -Nej.
-Är jag fet? -Vi övergav honom helt.
Hej, Frankrike! Ni svek mig som en liten skit.
Åh, jösses!
Och nu är han förklädd också.
Jag tror inte att han är det.
Han ser ut som den megalomane amerikanen
som dödar tigrar han älskar.
Verkligen.
Schyssta kaliforniska slingor du har.
Joe Exotic äcklar mig. Killen från Netflix-programmet.
Jag sa ju att vi skulle förlora honom.
Hur mår ni, Frankrike?
Och nu pratar han inte franska längre.
Pratar du... Förstår du...
Tyst. Matt, vi är så ledsna.
Vi är så ledsna.
Ledsen, Matt, att vi övergav dig.
Karantänen har gjort oss alla galna.
Vissa mer än andra tydligen.
Minns du mig?
Vet ni vad...? Ni kan alla dra åt helvete.
Passa dig, nu börjar du spåra.
Jag har även saknat att ni är så jobbiga av er.
Det är förjävligt där ute.
Om vi isolerar oss på grund av viruset, vinner det.
Redan som det är nu måste vi le med ögonen, hälsa med armbågen.
Vi får inte röra vid varann, pussas.
Vi får inte göra nånting.
Om jag skiter i er, vad återstår då?
Rädsla.
Ja, om man är en pensionär som du.
Ursäkta?
Nån måste hämta mig på flygplatsen imorgon.
Skämtar du? Jag kommer.
Verkligen. Vänta, vi har ju Pinkars! Hashtag "kör ditt ex!".
Ja!
Jag kan komma om du byter frisyr.
Det är din look som är mördande.
-Vi har saknat dig! -Vi är hos mina föräldrar.
Vi tar igen förlorad tid.
Oss pensionärer emellan.
Vi ska mest snacka tennis med hennes mamma.
Så att det får ett bra avslut.
Då avslutar vi karantänen tillsammans?
-Vi ses på riktigt. -Allihop?
Är det säkert? För om ni bangar igen...
-Milou. -Vadå?
Vi har aldrig tagit upp det.
Hon släpper det aldrig.
Allt är som vanligt igen, då.
Är det så svårt att be om ursäkt? Okej, strunt samma.
-Hämta mig. -Vad gör Eddy?
Kan nån hämta mig på flygplatsen?
-Vi ses på andra sidan, hör ni. -Puss!
-Hej då. -Puss på er!
-Puss, ses snart. -Ciao!
Ciao!
Eddy, vad gör du?
Får jag se Eddy?
Vad äter han?
Ett ögonblick.
Är det skit eller choklad?
-Jag vet inte. -Smaka, då!
Vad äter du, Eddy?
Tror du de såg att vi är i samma rum?
Nej, oroa dig inte.
Vår lilla hemlighet gör mig så kåt. Blir inte du det?
Ånej! Nej, nej.
Inte han, inte han!
-Vad är det? -Max och Charlotte?
Helvete.
Undertexter: Sylvia Juhlin-Dannfelt