DAG 0
Bli hjemme i to uker, og redd liv.
Det er lenge siden vi tilbrakte så mye tid sammen.
-To uker sammen på landet! -Ja!
-Vi er i karantene! -Vi er i karantene!
-Vi er... -Vi er...
-Vi er i kar... Syng, da. -Jeg tror ikke dere forstår dette.
Det er et helvete på sykehuset. Folk dør!
Sytten prosent av tilfellene er bekreftet.
-Charlotte, er du redd? -Nei!
-Fikk du en flight fra Berlin? -Ja, jeg er hjemme om fem timer.
Selv om vi er i karantene i en måned, kommer vi ikke til å ha sex.
Uansett, det er farlig.
Det smitter faktisk via spytt.
-Så jeg tror bakfra går bra. -Ok, flott.
Dere må virkelig dra før klokken 12 i morgen.
Dere hørte Macron, ikke sant? Etterpå får man ikke reise.
Så hva sier vi?
Du får takke bestemor som lar oss være der.
-Hun sa huset er så godt som mitt. -Tror du at bestemor Prozac kan dø?
Nei!
Du bør forresten ringe og takke henne.
-Å, ja. -Hun er helt alene.
-Hva er adressen? -Alt står i e-posten!
Kan du ikke lese en liste i Excel?
-Togstasjonen heter Pompskog. -Pomp? Hvordan staver du det?
Vel, "Pomp," som i, pomp. P-O-M-P.
Som i pomponger. Sånn som de hadde i gamle dager.
Ok, så Pompen er endestasjonen. Skjønner.
-Morsomt! -Vel bekomme.
Hei, Emilie, siden jeg kanskje blir nødt til å jobbe...
Har du dekning i pompen din eller ikke?
Ufattelig! Ok, sees i morgen, folkens.
Alt er klart her. Huset er feilfritt.
Vi kommer til å tilbringe vår karantene i paradis.
-Sees i morgen! -Ha det bra!
Namasté, Milou.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
DAG 1
Gaflene skal ikke peke oppover! Det er aggressivt.
Vel, jeg skal uansett ut.
Hvor skal du? Vi er ikke ferdige.
-Til sykehuset. -Men du kom jo nettopp tilbake.
Jeg tror ikke du forstår helt. Dette er en krisesituasjon.
For meg også. De kommer om en time.
Jeg kan ikke være her alene. Vi har ingen nabo i etasjen over, eller under.
Milou, bestemoren din bodde alene her hele livet, ingenting skjedde.
-Nettopp. Det er hun som er skummel. -Ok, jeg drar.
De andre kommer snart. Ok?
Og ikke glem å ringe bestemoren din. Lover du?
Ja.
"Trafikkork og fulle togstasjoner." "Inntrengere..."
Parisere får kjørt seg på Twitter,
for at de prøver å gjøre karantenen til en ferie.
Men alvorlig talt, synes du ikke at vi bør bli her?
Og... hjelpe til? Vi kunne bake kaker til hjelpepleierne.
"Bli hjemme, redd liv..."
-"Bak kaker." -Ja.
-Men drar vi ikke, vil Milou drepe oss. -Jeg tror hun kommer over det.
-Men... jeg forstår at du er bekymret. -Gjør du?
Du og jeg...
Innelåst sammen, her... i minst to uker.
Nettopp, altså... minst, eller til og med...
mye, mye...
lenger.
-Det blir et helvete. -Det er det.
-Det er helvete. -Helvete.
-Helvete... -Fullstendig helvete...
BEKLAGER, VI BLIR HJEMME...
FOR Å BAKE KAKER TIL HJELPEPLEIERNE! KYSS!
Ingen politi, ingenting. Jeg tok toget. Uber ble for dyrt.
Så karantenen har ikke gjort deg mer sjenerøs.
Vent, jeg har en match.
Tjuefem kilometer unna.
Den nærmeste jenta er minst 25 000 forpulte meter unna...
Faen i helvete! Jeg har aldri vært så langt unna et knull.
Selv om jeg er midt i Pompeskog. Morsomt, hva?
Tenker du noensinne på andre enn deg selv? Flyet mitt ble innstilt.
Jeg har ingen leilighet, og må bo på et liksom-trendy hotell ved flyplassen.
Se på taket, så skjønner du.
Du er i alle fall i Berlin med 4G.
Jeg har EDGE. Tenk at det fortsatt finnes.
Seriøst, Matt, pungen min føles som en piñata.
Vel, da hjelper det ikke å være på landet.
Hvordan kan jeg få munnsex med en meter distansering?
En ting er sikkert, om du blir i Paris,
er det mye mer sannsynlig å få en booty call.
Faen, du har rett.
BEKLAGER, JEG VÅKNET FOR SENT! VI SNAKKES!
"Vi er i krig", sa Emmanuel Macron seks ganger i går kveld,
og derfor vil en nedstengning av samfunnet
starte klokken 12 på tirsdag 17. mars.
Fra da av, kreves det et tillatelsesskjema for å kunne gå ut,
ved overtredelser vil man pådra seg en bot på 135 euro.
Siste døgn er 1 097 smittetilfeller og 27 døde blitt bekreftet,
dermed er de samlede tallene 175 døde og 7 730 med bekreftet smitte.
Situasjonen blir stadig mer illevarslende, da det nye koronaviruset, Covid-19,
ifølge to nye studier,
kan overleve opp til tre timer i luften som hengende partikler,
noe som delvis kan forklare virusets hurtige spredning.
SÅ MYE Å GJØRE PÅ JOBB... JEG KOMMER SENERE. OG JEG ER IKKE REDD.
FLYET BLE INNSTILT... FAEN! HÅPER JEG FINNER EN NY I MORGEN.
HELVETE PÅ INTENSIVEN. JEG BLIR HER I NATT.
Og det var alle sammen. Skål, folkens!
Hva gjør jeg nå? Hva skal jeg gjøre?
Hei... alle sammen!
Ok... Jeg har hatt lyst til å gjøre dekorasjonsvideoer i en stund nå.
Og vel, endelig skal jeg gjøre det. Med...
Kreativ karantene. Det stemmer.
Den beste undervisningen for alle kreative som er i karantene.
-Så da starter vi... -Kreativ karantene? Virkelig?
Med en vidunderlig... borddekorasjon...
ELSA: Er du full? Sint?
Skjønner dere? Det er stilig og tidløst.
Ville blomster, litt Clara Luciani... Den slags stemning.
Og nå, venter jeg på gjestene mine.
Men... Kanskje de aldri kommer.
Kanskje.
Kanskje de lar meg dø her. Helt alene.
Med ville dyr, gjørme og møkk...
Jeg hater landsbygda!
Hva var det?
Et dyr?
Å, ja.
-Så... -Hei.
-Og så da? -Hei!
Opptatt med å redde verden med kaker?
Nei.
Beklager, men jeg er midt i en leksjon. Så jeg sender live.
Kom igjen, det er bare vi to som ser på.
Ja, så jeg har nettopp begynt!
Kim Kardashian ble ikke stor fra dag en.
Det er folk her ute, jeg kan knapt tro det.
-Karantene! -La meg si deg...
Folk kommer til å elske dette.
Både min sans for stil, og min kroniske sørgmodighet.
-Hva sa du? -For det er det som er Frankrike.
Jeg trodde du druknet i jobb?
Du er så egoistisk, jeg lover.
Hele Pinkars-vognparken min er handlingslammet.
Pinkars-vognparken? Prater du om den gamle kjerra du fikk av moren din?
Nei, jeg prater om mine 23 sjåfører.
Uansett, Elsa og jeg pratet om det. Vi vil ha det som måka.
-Som måka? -Ja, den greia til Pierre Rabhi.
Du vet, den amerindiske myten om skogbrannen.
Alle dyrene bare ser på, og gjør ingenting.
Men en liten kolibri skynder seg på egen hånd,
for å hente vann og helle det på ilden.
Så kommer et beltedyr og sier...
Vent, er ikke et beltedyr et slags skjelldyr med rart utseende?
En kolibri er ikke en måke.
Så nå er du både influencer og ornithorhynchus?
Ornitolog, Charlotte.
Ornithorhynchus er et slags murmeldyr med andenebb.
Så beltedyret sier til kolibrien at det han holder på med er meningsløst.
Men hva sier kolibrien da?
"Jeg vet det, men jeg gjør min del."
-Vakkert, ikke sant? -Nettopp. Og vi gjør vår del!
Og Milou gjør sin del ved å sende viruset til bestemors landsby.
Hei!
Jeg tar hånd om et barn 24 timer i døgnet, og har en mann som jobber på sykehuset.
Så jeg er virkelig en kolibri. Så...
dere ville ikke være i karantene med meg, så nå skal jeg tilbake til mine følgere.
Og hasta la vista, hurper!
-Forsvant hun bare? -Hun er en pest og en plage.
-Jeg forstår det. Jeg er også redd. -Jeg er ikke redd.
Jeg er ikke redd for min egen skyld, men for de sårbare, de fattige...
Og jeg blir uvel på jordens vegne.
Jeg blir kvalm av lufta. Fordi det er der viruset er.
Skal vi slutte å puste?
Viruset er naturen som roper om hjelp. Kan du ikke høre det?
Alle de egoistiske menneskene som hamstrer toalettpapir, mel...
Visste du at viruset lever i 24 timer på papp?
Og plast.
-På plast tar det to til tre dager. -I går kom Julio hjem med sushi.
Alle de beholderne, det var...
-Så, karantene? -Ja... det må være en feil. Vent.
-Ja, monsieur? -Amazon, madame.
Det må være en feil. Vel... det er feil.
Vent, Charlotte. Du får vel ikke ting levert på døra?
-Det er ikke Amazon, er det? -Jo, det er Amazon.
Chacha, leveranser er det mest CO2-forurensende!
Charlotte...
Hva skal du med alt det dopapiret? Er alt til deg?
DAG 3
Ja!
-Er det nå? -Ja, det er det, kom igjen!
Takk!
-Julio? -Ja.
Takk!
Flott.
Bravo!
Hvorfor klapper ikke de drittsekkene? For et fisefint nabolag.
Kom igjen! Bravo!
Gratulerer til helsevesenet! De gjør en utrolig jobb.
Jeg heter Maxime, hva heter du? Hva slags musikk liker du?
Hold kjeft, drittsekk!
Noen må kaste is på den perverse jævelen!
Å, kom igjen. Jeg bakte en smuldrepai. Jeg har smør på hendene.
-Liker dere ikke baking? -Tykkskalle!
Hei, Maxou!
-Kan vi komme opp? -Badet vårt er en byggeplass.
Vi lånte Julio og Elsas bad da de var borte, men nå har de komme tilbake.
-De har sex hele tiden. -Har de?
Ja, og siden du neppe...
Vel, når du nevner det...
Jeg har noe på gang, og dere får ikke ødelegge for meg.
-Karantene! -Og det er karantene også.
Bli hjemme, redd liv... la oss være gode borgere. Beklager.
-Så dette gikk ikke. -Vent, Maxou!
-Hva? -Har du noen joggebukser til overs?
For tillatelsen, vi kan late som at vi bare jogger.
Skjønner du?
-Faen. -Hva med foreldrene dine?
Hva? Nei, det er helt uaktuelt.
Beklager.
Ha det.
-Hva er det her? -Du vinner! Vi går til foreldrene mine.
DAG 10
-Hvorfor er genseren min i en eske? -Vi gir bort alt.
-Hva, og instrumentene mine? -Ja.
-Hva mener du? -Det er til sykehuset i Lille.
Datamaskinen din er verdifull, vi må samle inn penger. Kom igjen.
Faen, Elsa, vent...
Julio, hør her. Ingenting vil noensinne bli det samme igjen.
Skjønner du? Det er delfiner i Venezia.
-Det var jo bare fake. -Og så? Det er jo symbolet som teller.
Vi må stanse global oppvarming. Slutte med alt meningsløst.
Vi flykter i forbruk, og konsumerer for å flykte...
Hva har vi gjort siden karantenestart?
-Vel... -Ja.
Det er borgerlig, egoistisk og dumt. Bare juks...
Vi tenker på oss selv, orgasmene våre...
Prøver å ikke spise bare potetgull, ser gamle filmer...
Vi bakte to kaker, og begge var mislykket.
-Ok, vet du hva? -Ja?
-La oss overraske hverandre. -Ok.
Vi skal... se dypt i oss selv, og forandre vanene våre.
Og samtidig kose oss, uten dårlig samvittighet.
-Selvsagt. -Til deg.
-Ok. Hva er det? -En fløyte.
-Jeg tar ikke musikken fra deg. -Søtt, men jeg spiller elektro.
Nei, du pleide å gjøre det. Nå spiller du gulrot.
Jeg skal vise deg hvordan den fungerer. Det er virkelig godt laget.
Se. Man tar hånda...
Det fungerte tidligere.
Forresten så har jeg hørt at man kan bruke squash som perkusjon.
-Er det sant? -Ja.
Så jeg skal kjøpe det til deg. Men det var ikke helt sesong akkurat nå.
-Jeg skal huske det. -Ok!
-Neste gang er det din tur. -Hva?
Å overraske oss.
-Ja? -Ja.
Ja, selvsagt. Jeg skal tenke på det i dusjen.
Ok. Her, ta gulroten din.
-Vi kan fortsatt dusje? -Bare du bruker mindre enn to liter.
-To liter? -Det er nok til å vaske tissen din.
Altså, den er stor, men ikke så stor...
-Ikke sant? -Ja.
Vent, jeg må fortelle deg om tørrtoalettene.
Hjernen min vet at jeg ikke er i fare.
Men jeg får dårlig samvittighet av å ikke kunne tenke på de som faktisk er i fare.
Så hva skal vi gjøre? På ordentlig, hva skal vi gjøre?
Det du sier, som lege, til pasientene dine...
Er du lege, forresten?
Ok.
Ikke lag så mye bråk, er du snill. Det distraherer.
Så hvordan reagerer pasientene dine?
Shish-Kebab, du er virkelig en elendig terapeut.
Ok.
-Er dette pikerommet ditt? -Jeg advarte deg.
Foreldrene dine må ha slitt da de fant ut at du var...
Nei! De aner ikke at du er...
Ser du der?
Der pleide jeg å ha en Steffi Graf-plakat, fra Roland Garros i 1996.
"Hun lille Chantal liker virkelig tennis."
De tvang meg til å gå på dans.
-Og så? -Da gikk jeg opp 20 kilo.
-Pannebåndet mitt passet ikke lenger. -Du var litt lubben den gang?
Ja. Og derav usynlig.
Og så begynte jeg å spille kontrabass, så...
Utstrålingen var "tjukkas på bass".
De vet ikke at du er gift?
Du vet, vi har sosial distansering i blodet.
Dette viruset er bare enda en grunn til å ikke omgås.
Så vi skal vente stille på dette rommet helt til alt er over. Ok?
Ok.
Her, se hvor du går.
Hei, elskling. Beklager, jeg må bli her på intensiven.
Jeg så videoen din. Du var så vakker. Men kanskje mer fokus på det som er fint?
Se opp for dyr når du går.
Forsiktig!
Og du må huske å ringe bestemor Prozac.
Ja da!
Forbanna dritt!
Faen, jeg er lei av dette!
Lei av den jævla karantenen på den forpulte landsbygda!
Faen...
Å, et modent jordbær.
Eddy, se! Et modent jordbær!
-Vil du ha det? -Nei.
Nei?
DAG 15
Jeg tenkte... på et støtteprogram gjennom en permakultur-forening.
Perm... kul...
Hva?
-Pomp... -Piotr, kan du høre meg?
Piotr, kan du høre meg?
Nei, ikke. Jeg jobber!
Ikke nå. Han sa bare dagens ord.
Beklager, Piotr. Nå kommer min overraskelse.
Vi sees senere. Jeg skal tenke på det.
Hvilket ord slutter med "pomp"?
-Jeg vet ikke, "promp"? -Vent, jeg vet ikke hvor jeg er.
Velkommen ombord flight PC306 til Rio de Janeiro.
Frøken Payette...
Du resirkulerer! Jeg elsker det.
Du er så kjekk.
Julio, flyverten din, vil nå gå gjennom prosedyrene,
i tilfelle en infeksjon om bord.
Håndsprit.
Ok!
Om den unge frøken vil være så snill...
Ekte billetter?
Paris-Rio. Avgang i april 2021, etter vaksinen.
Vi skal se havskilpadder legge egg, og ekte delfiner!
Julio, nei.
Vil den unge frøken heller dra et annet sted?
Du skjønner det ikke. Fly, tog... det er over.
I alle fall for meg.
Jeg trodde du ville like det.
Jorden er ikke utskiftbar, Julio.
-Det... -Er den gamle verden? Ok.
Seriøst, kan du se for deg oss to på stranda akkurat nå...
nippende til kokosjuice?
Med sugerør? Et sugerør, Julio!
Har du ikke googlet "sugerør nese skilpadde"?
Nei, selvfølgelig ikke.
Seriøst, Julio, i "Ok boomer"- kategorien... tar dette kaka.
Jeg kan ikke. Jeg kan bare ikke.
Jeg må gå.
Til kjøkkenet.
Ja visst.
Jeg sov faktisk under Jesus' baller.
God morgen.
Takk.
"Kyskhet før ekteskapet borger for renhet."
Å, faen.
DAG 25
Ok. Fokus på det positive.
Vi trenger det nå. Kom igjen.
En positiv video.
Hei, mine søte karantene-elsklinger.
Jeg er tilbake med Kreativ karantene. Stemmer, for oss kreative i karantene.
Men munter, det stemmer.
Positivitet er alt, særlig i vanskelige tider.
Så hva skal vi gjøre i dag? Vi skal male noen egg.
Men det er ikke hvilken maling som helst. Denne er økologisk og vaskbar.
Er du klar, Eddy?
Er du klar?
Du synes at det er gøy, hva? Si til mamma at det er gøy.
Kos deg, kom igjen.
Han er klar, jeg er klar.
Kom igjen, folkens. Frem med penselen.
Spenn ut de lårene.
-Klem rumpa på veien opp. -Ok.
-Opp med armene. -Squat. Ja!
Så bra! Hør her.
Kast deg i det.
Det kommer inn luft!
Kom igjen, ikke gi opp.
Ja.
Hva?
Kan du se meg?
Så bra. Du skal male på egget. Ikke på glasset.
Å, hva er dette? Jøss! To av dere er med oss.
Velkommen! Velkommen, "Gammel&Frekk".
GAMMEL&FREKK: Bestemor her.
Ok. Og "MaxToTheMax."
Vel, jeg håper han maksimerer kreativiteten sin.
Vi har alle en kunstner i oss. Det stemmer.
Man må bare lytte til den.
Anerkjenne den, og la den få uttrykke seg fritt.
Så, finn noen farger. Lukk øynene og imponer meg.
Jeg vil ha rosa, jeg vil ha blått...
Roman, ikke noe svar.
Charlotte, ikke noe svar.
Elsa, ikke noe svar.
Ja, jeg har allerede prøvd Julio.
"Hvordan går det, Matt? Når...
Når kommer du hjem igjen?"
Jeg vil ha rødt, alle farger. Ikke sant, Eddy?
Eddy valgte blått. Ok? Hva valgte Max?
Rødt? Gult? Gjør deres beste, alle sammen.
Hull-i-ett.
La oss male lykke og glede. Er ikke dette gøy?
-Sånn ja. -Dette er supert.
Allerede?
Hei. Dette er Maximes telefonsvarer...
Ikke noe svar. "Kan vi hjelpe deg?"
Karantene...
Sånn ja! Det er virkelig en visuell reise, ikke sant?
Kom igjen, trykk like.
Send meg noen hjerter! Å, dere er flere enn ti.
Takk!
Og hvem er tilbake fra sykehuset akkurat i tide for en overraskelse?
Min kjære lille hjelpepleier.
Han er... lykkelig.
Ok. Kyss og klem, mine søte små lam!
Vi ses snart for flere underverk.
Antoine?
-Antoine! -Ja?
Jeg vet at du jobber så hardt,
men du kan ikke dukke opp live med et så dødt ansiktsuttrykk.
Jeg forsøker å gi litt lys til folks liv. Skjønner du?
Ok.
-Beklager. -Takk.
-Antoine! Herregud. -Ja?
Se på alle meldingene. Du er et geni, elskling. Se.
Se? Se på meldingene.
Ok. I 2020 kona til ansatte i helsevesenet den nye fotballfrue.
Vi får ikke samme lønn, og de slipper å pendle to timer hver dag.
Jo.
Og konene deres har...
Hva?
-Hva? -Ingenting.
Ingenting. Ingenting!
Så du? Se, Eddy, alle meldingene vi fikk?
Ser du? Det er virkelig gode nyheter.
Ok. Samme døde blikk.
Du har rett, du må prioriteres.
En av oss har iallfall selvrespekt.
-Hva er det der? -Menstruasjonen min.
-For faen... -Ville du si noe?
Verden har fått oss til å glemme vår feminine kraft.
-Jeg redder i alle fall fikentrær. -Hei!
Den ideen din om kompost og elendig deodorant var kult i begynnelsen,
men seriøst, må du være så ekkel,
drite på flis og plante tamponger?
Å, ja, beklager… "tømme koppen din".
-Ekkel? -Ja.
To liter er åpenbart ikke nok til å vaske håret ditt.
Hører du deg selv? Du har blitt en så gammel mann!
Jeg er i karantene med en gammel, reaksjonær pappa.
Og jeg med en jente som holder på å bli primitiv!
Reaksjonær og sjåvinist!
Jøss! Han her kom rett fra 50-tallet. Og hvor skal Jean Gabin nå?
-Ut og forurense. -Flott, gå og bli smittet.
Og du kan ikke en gang forlate meg, fordi du er nødt til å komme tilbake.
Karantene.
DAG 30
Obs.
Sånn ja. Perfekt.
Ok.
Hei... alle sammen!
Flere enn 2 000 av dere har spurt om hvordan min lille pleier har det.
Her er han. Krigeren hviler.
Se på ham. Han er så sliten at han ikke tok av seg arbeidsklærne engang.
Stakkars. Fortsett å støtte sykehusansatte.
-Hva i helvete gjør du? -Først og fremst ham. Min lille pleier.
Hva er alt dette?
Å, han er trøtt.
Hva vil du si til alle våre seere i karantene?
-Hva? Faen, Milou... -Si noe.
-Hva holder du på med? -Vi er live!
Vel, si det til dem.
Send meg flere meldinger. "Emiliechataigne."
For å holde humøret hans oppe.
Han stoler på dere. Sees snart, kosebjørner.
Kan du ta en pause fra Instagram?
Kutt ut! Folk sender oss meldinger. Kanskje de vil sende gaver.
-Flott. -Ja.
Hva er dette?
Kanskje det er en fan.
Ikke si noe. Ingenting.
Hallo?
Ja, det er meg.
Vel, hvem har hun fått det av? Antoine!
Ok, beklager. Jeg ringer tilbake.
Det var sykehjemmet, om bestemor.
Ikke vær redd, hun er ikke død. Men hun har faktisk fått Covid.
Og jeg ringte henne ikke.
Jeg har ikke energi til å bli sint på deg engang.
For det der og... alt annet.
Har du hørt noe fra Charlotte? Hun svarer ikke. Jeg er bekymret.
Nei. Men jeg kan fortelle deg at hun ikke bryr seg om andre.
Ja, for det gjør jo du! Men dine små karanteneseere.
-Hva? -Du vil aldri forandre deg.
Ja?
Ja, monsieur?
Sett alt på trappesatsen.
Det er to euro under dørmatta. Tusen takk.
Cha, det er meg.
-Antoine? -Ja.
Radiostillhet de tre siste dagene.
Du har det ikke så bra, eller?
Kan ikke åpne døren engang.
Jeg er redd.
Jeg er så jævla redd.
Og alle er opptatt, og...
Alle holder på med noe.
Elsa hjelper miljøet på sitt eget vis.
Hun baker til og med kaker!
Mens jeg klarer ikke å trene via nettet engang.
Jeg er her inne, vettskremt...
av det jævla viruset før jeg engang har fått det.
Jeg er her...
Maktesløs.
Som en drittsekk.
Jeg er en drittsekk.
Nei, Cha, det er du ikke. Det blir du aldri.
Du holder deg hjemme og beskytter deg selv. Det betyr mye.
Du vet...
Det er helt naturlig at du er redd.
Jeg holder også på å tørne.
Jeg har aldri vært så redd før.
Vanligvis er det min jobb å redde folk, og nå....
-Jeg skjemmes, Cha. -Hva prater du om?
Du gjør en fantastisk jobb. Vi klapper for dere hver kveld.
Du er sterk. Du er den sterkeste.
Du er broren min.
Du er en helt, min helt.
Vi er overlesset.
Det er for få personale, og for mange pasienter.
Ikke nok utstyr. Vi er nakne i krig, Cha.
I går... to pasienter kom inn.
Pusteproblemer.
En fyr, æresord... på alder med pappa.
Med barn, til og med barnebarn...
Og en 30-åring lam fra halsen og ned.
To pasienter... og kun en ledig respirator.
Vi måtte velge.
Kaller du det en helt?
En fyr som tørner samtidig som han leker med folks liv?
Beklager, søs, men...
Jeg takler det ikke.
Hva? Antoine, prat med meg, jeg er her.
Jeg er sliten.
-Jeg ringer deg. Jeg må tilbake. -Antoine?
Antoine!
Antoine?
DAG 35
JEG VIL GJERNE LAGE ET BARN MED DEG I LØPET AV KARANTENEN
Er det sant?
Men...
Barn skaper forurensning.
Seriøst, det er 60 tonn CO2 per år. Det er mye.
Mye mer enn en bensindrevet bil...
Du har ikke engang tillatelse til å gå ut.
Jeg holder meg ute, for å roe meg ned.
-Kom igjen. -Ok, kjør, kjør, kjør!
Lunsj om ti minutter!
-Moren din virker kul. -På denne siden av døren, ja.
Vent. "Bak døren", kanskje du kan fortelle det til henne.
Ja, du sender et brev under døren.
"Kjære mamma...
Jeg elsker fitte.
P.S. Jeg elsker deg."
Ærlig talt, du er en pest og en plage.
Men du har et poeng.
DAG 39
Jeg er lei for det.
Karantene passer ikke så bra for oss.
Altså, jeg tror at vi.... Vi er ikke skapt for rutiner.
-Går det bra? -Stikk.
Er du så sint på meg?
Jeg... Jeg har feber og jeg har astma...
Det kan være farlig. Jeg vil ikke at du skal smittes.
Det kommer til å gå bra, elskling.
Jeg er helt slått ut...
Jeg skal ta hånd om deg.
Jenter...
Jeg sendte de pizzaene slik at vi kunne skvære opp.
Jeg har ikke vært en god venn i det siste.
Eller en god noe som helst.
Jeg håper dere forstår, for jeg er virkelig lei meg.
Hva gjorde jeg selv? Ingenting.
Altså, jo... Noen videoer for mødre i karantene.
Selv kan jeg ikke ta vare på min egen sønn.
Og han sover to ganger om dagen.
Og jeg kan ikke støtte Antoine.
Og nå er Julio syk.
Å det å vite at jeg satte vår kjærlighet i fare på grunn av ideer...
Samtidig som jeg ikke gjorde noe for saken....
Jeg var så besatt av å få følgere, at jeg glemte de menneskene jeg elsker.
Dette viruset får oss til å dra oss unna, inn i oss selv.
Det må finnes en måte å ta rotta på det ved å gjøre noe bra. Sammen.
Faen, jeg elsker dere så mye.
Jeg savner dere.
-Hallo? -Gjett hva jeg spiser?
En pikk?
Nei.
-Å, det stemmer, pizzaen! -Ja, pizzaen!
Takk! Ring Emilie også!
Ja, jeg ringer henne.
-Ja? -Da er det gjort.
Pizzaen er virkelig god.
Squashen er for hardt stekt.
Selv om jeg ikke spiser den, så er den det, visuelt.
-Jeg savner dere. -Savner dere også!
Sett på video.
DAG 45
-Jenter, vil dere gjøre en innsats? -Nei, jeg kan ikke bake.
-Du kan vel finne mel? -Nei, ingen flere kaker!
Vi skal støtte og beskytte hverandre, og arbeide med det vi har.
-Nå setter vi opp farten. -Setter opp farten?
Du gav meg nettopp en genial idé!
Sykepleierne kommer til å elske det!
Etter kolibrien, kommer de tre måkene.
-Eller de tre ornitologene. -Det der hørte jeg ikke.
Jeg skal ta hånd om pasienter.
Dessuten er det noe annet jeg må sørge for.
Å, min baby!
Kom til mamma! Jeg har savnet deg!
Ja, min elskede, jeg har tenkt på deg hver dag!
Jeg merker at du har savnet meg også.
Når slutter såpeoperaene på dagen?
Har du tenkt å ta rotta på Covid ved å se på TV?
Det høres rart ut.
Nei, jeg vil bare besøke bestemor.
IKKE MIST TROEN PÅ OSS @GAMMEL&FREKK!!!
Du har rett, Milou. Hun blir bedre av litt kjærlighet.
Vi skal plante mange trær før vi dør.
"Hashtag: ambulansesjåfører." Ganske kult, hva?
-Hallo? -Hallo, Antoine!
-Er du på sykehuset? -Jeg har vært her i to døgn.
Ikke rør deg, jeg kommer og henter deg.
Jeg er sjåføren din. Si det til kollegene dine.
Fra nå av kjører Pinkars sykepleiere!
Bestemor Prozac? Se ut av vinduet!
Gammel&Frekk! Se ut av vinduet.
Ok. Jeg antar at hun er på bedringens vei.
DAG 46
Hei, drittsekk!
Prøver du deg på kona mi, så får du som fortjent!
Du er kanskje yngre enn meg, men jeg banker deg likevel.
Jeg forstår.
PINKARS SKYSSER SYKEPLEIERE NÅ
GOD IDÉ. KAN JEG HJELPE TIL?
DU ER IKKE JENTE.
JEG KJØRER IKKE. JEG KAN HJELPE TIL VIRALT. FRIVILLIG.
AVTALE
Ja? Hei, dette er Maxime Pauillac, kommunikasjonsdirektør på rådhuset.
Ja, nettopp.
Jeg ringer for å sette fokus på en borgerinitiativ,
som jeg synes er interessant.
En ung kvinne med innvandrerbakgrunn
tilbyr transport for sykepleiere.
Ja, jeg synes det er interessant.
DAG 50
Føles det bedre?
Ja. 37,6.
Vel, da setter jeg opp musikkgreiene dine.
Jeg har forberedt en liten overraskelse.
Siden det er lettere, og mer direkte på denne måten, uten å sprute spytt...
Jeg tenkte på noe i dusjen tidligere...
Ja, jeg har begynt å dusje igjen.
Og det er et par ting jeg har glemt å si til deg.
Først, du er nødt til å raskt bli frisk.
Fordi du kommer til å trenge mye styrke.
For jeg er ikke ferdig med å irritere deg om kompost og lokale nettverk.
Og det andre er...
Du er mitt økosystem, Julio.
Uten deg får ikke jeg puste heller.
Ingen planet B. Ingen kjæreste B.
Det er deg eller ingenting.
Ok?
Og angående babyen, vel...
Vi kan prate om det.
Altså, vi får se.
Jeg elsker deg.
DAG 52
"Og takket være den hvite ridder,
visste endelig hele kongeriket hvordan man ødela Coronax,
det usynlige monsteret."
En mesterlig frokost.
-Her. -Så...
"Så den hvite ridderen sa det til dem:
av og til, betyr det å elske på ulikt vis, at man elsker mer."
KJÆRLIGHET & SEX
Mamma?
"Å forstå hverandre bedre, og å elske hverandre enda mer."
Vi skysser sykepleiere. Vi kjører deg hvor som helst, gratis.
"Og mer intelligent.
Vi hjelper alltid hverandre, og glemmer det aldri."
Den unge, hvite ridder er mer enn en superhelt.
. Men vi sier det aldri nok.
Vi må takke ham.
Si: "Takk, pappa, for at du er en fantastisk far."
Og si til ham at vi er stolt av ham. Ja.
Han gir ikke liv, men han beskytter det.
Som en skatt.
Og han er vår skatt.
Takk.
Her er den hvite ridder.
Jeg har en melding til deg.
Her, du kan prate med barnebarnet ditt.
Kan jeg gå nå?
Hei, søtinger!
Bestemor Prozac rævkjørte Covid!
Og...
Ikke tenk på meg. Hore.
Jeg kan ta vare på meg selv.
Covid, Covid
Vi klarte det Og rævkjørte den
Ja!
-Hore! -Å, nei.
Nei, Eddy.
-Det er din feil. -Hva?
Se der, ja. Maxime gjorde jobben, nok en gang.
HVERDAGSHELTER CHARLOTTE BEN SMIRES
DU SER BRA UT PÅ FORSIDEN! HVA SIER MAN?
DU ER EN HEMSKO, MEN TAKK
TWITTER ELSKER DEG! NÅR SKAL VI FEIRE?
KARANTENE
Legger hun an på meg?
Hva gjør du, Chacha?
Skitne jente.
DAG 55
Julio er friskere.
Jeg har litt fri, og karantenen er ferdig i morgen.
Et lys i enden av tunnelen.
-Vi klarte oss faktisk ganske bra. -Virkelig!
Buksene har bare blitt litt trangere. Ikke sant, Elsa?
Hva mener du med trangere?
-Vel, man blir tjukkere av karantene. -Særlig når man bor hjemme.
-Jeg har ikke gått opp. -Så sier statistikken.
Vel, jeg har ikke gått opp noe. Vi er jo på landet.
Hva holder Matt på med?
Han vil kanskje ikke prate med oss.
Herregud, for en dramadronning.
Ingenting å være stolt av. Har dere pratet med ham?
-Maxime, har du pratet med ham? -Eh, nei.
-Har jeg gått opp i vekt? -Vi glemte ham.
Hallo, Frankrike! Dere glemte meg som en liten dritt.
Å, herre...
Ok, nå snakker vi kostyme.
Jeg tror ikke han har på et kostyme.
Han ligner på den stormannsgale amerikaneren
som dreper tigre, men elsker dem?
-Ikke sant? -Ja.
Fine kaliforniske striper du har i håret!
Jeg blir kvalm av Joe Exotic. Han fra den Netflix-serien.
Jeg sa det jo, vi glemte ham, vi forlot ham helt alene.
Hei, hvordan går det, la France?
Snakker han ikke fransk lenger?
Kan du prate, forstår du oss?
Hold kjeft. Beklager, Matt.
Emilie "mutet" Charlotte!
Beklager Matt, vi mente ikke å glemme deg.
Alle ble helt gale av karantenen, ikke sant?
Noen mer enn andre, åpenbart.
Husker du meg? Ja!
Seriøst, vet dere hva? Dere kan dra til helvete, hele gjengen.
Forsiktig, nå faller du utenfor.
Jeg har til og med savnet å bli irritert av dere.
Det er bare et helvete her ute...
Om vi lar viruset isolere oss, så har det vunnet.
Vi må allerede smile med øynene, og hilse med albuene...
Vi kan ikke ta på hverandre, kysse hverandre...
Vi kan ikke gjøre noe.
Om jeg er sint på dere, hva har jeg da igjen?
Frykt.
Ja, for en pensjonist som deg...
Vent, unnskyld?
Noen må hente meg på flyplassen i morgen.
Kødder du? Jeg kommer, kompis.
Absolutt! Vent, Pinkars er oppe og går! Hashtag: Skyss eksen din!
Ja!
Jeg kan komme, men da må du fjerne håret.
Ja, den stilen er helt koko.
-Vi har savnet deg! -Vi bor hos foreldrene mine.
Vi tar igjen det forsømte.
Blant pensjonister.
Vi skal mest prate om tennis med moren hennes.
En ordentlig slutt på karantenen.
Så skal vi avslutte den sammen da?
-På ordentlig. -Ja, alle sammen?
Er dere sikre? Fordi hvis dere ikke dukker opp, igjen...
-Milou. -Hva?
Vi har aldri pratet om det
Hun kommer aldri til å glemme det.
Tilbake til normalen!
Altså, det er ikke så vanskelig å si unnskyld. Ok, greit.
-Kom og hent meg. -Hva gjør han?
Kan noen hente meg på flyplassen?
-Ses på den andre siden, folkens. -Kyss og klem!
-Ha det. -Store klemmer!
-Sees snart -Ha det!
Ha det!
Eddy, hva gjør du?
Får jeg se Eddy?
Hva er det han spiser?
Vent litt.
Er det dritt? Sjokolade?
-Jeg vet ikke. -Smak på det, da!
Hva er det du spiser, Eddy?
Tror du de la merke til at vi er i samme rom?
Nei da, ikke vær redd.
Vår lille hemmelighet gjorde meg virkelig kåt. Hva med deg?
Nei! Nei, nei, nei.
Nei, ikke ham. Ikke ham!
-Hva? -Max og Charlotte? Nei!
Faen.
Tekst: Morten Fiskvik