Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
Jude?
Jude? Jeg er hjemme.
Sluk for spillet.
Jude?
Fik dig!
Satans!
Endnu en spøg. Hvorfor gør du det hele tiden?
Jeg fik dig, ikke?
Du tror, du er så sjov.
Okay. Okay.
Reddet af din far.
- Hej. - Far.
Hvad så? Passer du på mor?
- Han skræmmer snart livet af mig. - Jeg brugte skotricket.
Skotricket? Du forveksler mig vist med en anden.
I er nogle banditter.
Jeg kan ikke tale længe. Jeg skal ud med en klient.
Jeg ville bare lige tjekke op på mine yndlingspersoner.
Jeg savner jer meget, og jeg elsker jer.
Elsker dig, far. Vi ses.
Det er tredje gang i denne uge, at du er for sent på den.
Jeg ved det godt. Jeg har bare denne deadline.
Når jeg kommer hjem, så gør jeg det godt igen.
På fredag har vi barnepige.
Jamen så ses vi på fredag.
Hvis du er heldig.
Godnat.
Blev du virkelig bange, mor?
Ja.
Men gør det ved din far næste gang.
Okay.
Hr. Brun kunne godt bruge et kram.
Mor. Jeg er for gammel til at sove med bamser.
Jeg lover ikke at sladre.
Godnat.
Godnat, mor.
Jude?
Hvis du prøver at skræmme mig igen, så er det ikke sjovt.
Okay.
Mor.
Hvad laver du?
Mor, lad være!
Nej! Nej!
Jude!
Mor!
Jeg tænkte, vi kunne se nærmere på legetøjet i dag.
Eller er der noget, du gerne vil tale om?
Du kan ikke lide at komme her, vel?
Men forstår du, hvorfor du er her?
Jude, hvis du gerne vil gå, så skal du bare sige det.
JEG VIL GERNE GÅ
Fem måneder er ikke en usædvanlig tid for denne slags selektiv mutisme.
Jeg har set børn være stumme i lang tid på trods af mindre traumer.
I må gerne opmuntre ham til at tale, men ikke presse ham.
Jo mere vi presser, desto mere stritter han imod.
Hvordan har I det?
Fint.
Så meget det nu er muligt.
Vi forsøger at holde fokus på Judy lige nu.
Ros for engagementet, men Jude ser op til her nu, -
- så hvis ikke I får det bedre, så gør han heller ikke.
Tak.
KARTOFLER
Hovedpine igen?
Det er ikke så slemt.
Jeg troede, at lægen havde bedre nyheder.
Ja.
Jeg tror, at Jude har fået det bedre.
Nej, at vi også skal få det bedre.
Jeg har det fint.
Du går aldrig udenfor.
Du har mareridt hver nat.
Jeg må ikke engang røre dig længere.
Jeg magter ikke den samtale igen.
Vi har da aldrig talt om det.
Du har aldrig nævnt, hvad der skete eller hvordan du har det.
Hvad hvis vi stikker af?
Væk fra byen. Til et stille sted.
Du hjemmeskoler allerede Jude. Jeg kan arbejde hvor som helst.
Vi kan få en helt frisk start.
Jeg vil tænke over det.
Hvad er der, skat?
MÅ JEG SOVE HERINDE?
Liz.
Liza, vær stille.
Liza! Liza!
Liza. Liza.
Det er okay.
Der sker ikke noget.
Undskyld.
Det er okay.
Jeg kan ikke mere.
Hej, jeg hedder Pamela.
I fandt stedet.
Skal jeg vise jer huset?
- Hvad hedder den lille mand? - Jude.
Han er en smule genert.
Vi bliver sikkert bedste venner.
Dette var et gammelt gæstehus.
Men da ejeren af grunden døde, kom der en fra byen -
- og købte hele ejendommen, som han aldrig fik sat i stand.
Heldigvis for jer.
- Landlige omgivelser. - Det er perfekt.
- Jeg viser jer rundt. - Nej.
Vi klarer os selv herfra.
- Tak. - Hygge.
Farvel.
Hvad synes du?
Det er smukt.
- Er du sikker? - Ja.
Hvad med dig?
Sådan.
Hvad siger du til...
... et lille udendørs eventyr.
- Smukt, ikke? - Jo.
Frisk luft.
Hvad er det?
Det må være hovedhuset.
Lad os se det.
Se der! Hold da op.
Det kalder jeg et hus.
Kom, Jude.
Jude.
Sikke et sted det må have været.
Glennview Gods.
Jude, kom og leg med os.
Jude.
Herovre.
Jude... Herovre.
Jude.
Slå det op. Her er nok masser af historie.
Sean.
Jude...
Glem alt om gæstehuset. Jeg flytter herind.
Hvad siger du, Jude?
Jude?
Jude!
Jude.
Jude!
Stik ikke sådan af.
Det går ikke heroppe.
Hvad er det?
Fandt du den?
Må jeg se?
Den er jo helt beskidt.
Hvor fandt du den?
Vil du beholde den?
Okay. Lad os rense den.
Jeg kan ikke vente med at få ham ind i huset.
Må jeg se?
Regler?
Du har sikkert en masse af fortælle.
Han vil vist gerne have en ven.
Han har været gået i stykker.
Og er blevet limet.
Nu skal vi i seng.
Kom så. Har du alt, lille ven?
Føl dig hjemme. Smid fødderne op.
Der er øl i køleskabet.
Jeg bliver helt misundelig.
Har du givet ham tøj på?
Det lyder skønt.
Er du sulten?
Okay.
Jeg laver pandekager.
Det er et dårligt tidspunkt, at starte min morgenpendling -
- hele vejen ned ad gangen. Bare der ikke er trafik.
Kigger du forbi til frokost?
Kontoret ligger for enden af gangen.
Hvis jeg får tid.
Farvel, Judster.
Farvel...
Har han fået et navn?
Brahms?
Som komponisten?
Det er noget af et navn. Hvordan fandt du på det?
HAN SAGDE DET
Fortalte han dig det?
Naturligvis. Hvor er jeg fjollet.
Farveller.
Farvel, Brahms.
Hvad skal vi begynde med? Matematik eller historie?
EN GÅTUR I SKOVEN?
Okay.
Jude, herovre.
Vent!
Lige her.
Denne vej.
Jude!
Jeg har sagt, at du ikke må stikke af.
Fandt du ham her?
Oz, kom her!
Det er privat ejendom.
Undskyld. Vi bor i gæstehuset.
Vi var på tur. Jeg anede ikke...
Den nye familie.
Beklager, men der er mange, der snuser omkring her.
Jeg er Joseph.
Jeg passer områderne.
Halv vagt, halv gartner. Det er Oz.
Jeg hedder Liza. Det er Jude.
Vi kan lægge dukken tilbage.
- Skal vi...? - Nej.
Behold den bare. Ingen vil savne dukken her.
Her er kun mig og Oz.
Medmindre du vil lægge den tilbage.
Han er lidt stille.
Jeg er heller ikke så social.
Folk ser mig som skør, fordi jeg bor alene herude.
Men jeg er skam normal. De skøre bor i byen som sild i tønder.
Tak, men ellers tak.
Du behøvede ikke følge os tilbage.
Det gør ikke spor. Vi er naboer nu. Vi ser nok mere til hinanden.
Halløj.
- Et smukt gevær. - Jagtgevær.
Jeg var helt bekymret.
Det er Joseph. Det er min mand, Sean.
Hej.
Jeg passer områderne. Holder tyvene væk.
- Tog dem på fersk gerning. - Ja, de er nogle banditter.
Tak, fordi du gik med dem tilbage.
Nå ja, men lad mig vide, hvis I mangler noget.
Rart at møde dig.
Fornøjelsen var min.
Vi ses, lille ven.
Kommer du allerede hjem med de lokale?
Han er ikke gået endnu.
Han insisterede på, at følge os hjem.
Kom, Oz.
Det var flinkt af ham.
Hvem pokker begraver en dukke i skoven?
Måske en lille skør unge.
Jeg ved det ikke.
Skat, du så det ikke. Hele gaderoben lå i...
... sådan en kiste.
Hvad vil du gøre?
Vil du tage dukken fra ham?
Ja.
Nej.
Jeg ved det ikke.
Jeg synes, bare det er en smule...
Uhyggeligt.
Det er vist ikke dukken, der er problemet.
Hvad skal det betyde?
Ingenting. Lad os blive færdig med opvasken.
Jeg har stadig arbejde at gøre, før jeg går i seng.
Nej, jeg vil høre, hvad du har at sige.
Hvad er problemet?
Det føles nogle gange, som om du bruger Jude...
... til at undgå at tale om, hvad der er sket med dig.
Det er næppe sundt for nogen af jer.
Mor!
Jeg døde næsten...
... under et meningsløst indbrud.
- Det mindes jeg hver eneste dag. - Det er overstået nu.
Kunne du ikke lide hunden?
Hunde gør.
Jeg blev bange.
Liza, undskyld.
Hold da kæft.
Skal vi lade ham være eller åbne døren?
Jeg vil se, hvem han taler med.
Så gå ind.
Er det din?
Hej, skat.
Vi gik ude på gangen og hørte du talte.
Talte du til Brahms?
Fint.
Hvad talte I om?
HUNDEN
- Hunden fra i morges? - Skræmte den dig?
BRAHMS KAN IKKE LIDE DEN
Kan Brahms ikke lide den?
Det er...
Det er fint.
Vi skal du få lidt fred med Brahms.
Godnat.
Jeg overvejer at se en film, hvis du er interesseret?
LUK DØREN
Ja.
Selvfølgelig.
Så beholder vi den dukke alligevel.
Jeg elsker den uhyggelige dims.
Liza? Liza, det er okay. Skat, det er mig.
Det var bare en drøm. Rolig nu.
Jude. Undskyld.
Han er min!
Er du okay? Mareridt?
- Hvor er Jude? - Han sover på værelset.
Det er første gang, han sover i sin egen seng.
Lad os gå i seng igen.
Værsgo. To, ikke?
Vil Brahms også have en?
Godmorgen.
Jeg lod dig sove.
Det var vist tiltrængt.
Tak.
Værsgo.
- Hvad er det? - Det?
Brahms har åbenbart regler nu.
Herunder noget bestemt mad.
JUDE SKAL VÆRE HOS BRAHMS FOR EVIG OG ALTID
For evig og altid?
Jamen dog... Hvad er der sket med hr. Brun?
Jude?
Makker. Har du gjort det?
Det er ikke sødt at give ham skylden.
Vi er ikke sur.
Men sådan behandler man ikke ting.
Det er aldrig godt at lyve.
Har du skåret hr. Brun i stykker?
Så går du på værelset og laver dine lektier, -
- når du vil fortælle, hvad der er sket, kan du komme ud.
Lad dukken blive her.
Jude.
Jude, du hørte din mor. Lad den blive her.
Måske er det godt, at han får sin vrede ud.
Det er ret voldsomt.
Virkelig?
Det var ikke sjovt.
Du skulle blive på værelset, og først komme ud, når du siger undskyld.
Fint. Du kan blive herinde resten af dagen.
Jude? Du skulle lade dukken være.
Jeg tæller til tre, og hvis døren ikke er åben...
En! To! Tre!
Hvad laver du her?
Hej. Der er en, der gerne vil undskylde.
Kom.
Hej.
JEG ER KED AT DET MED HR. BRUN
UNDSKYLD, JEG SKRÆMTE DIG
Tak for undskyldningen.
BRAHMS ER OGSÅ KED AF DET
Lad os få dig i seng.
Gå ud og børst tænder.
Er du okay?
Ikke helt.
Jeg er sikker på, jeg så nogen gå ind på hans værelse.
Det gjorde du ikke. Det er ved at køre af sporet.
Jeg troede, at alt ville blive bedre, når vi kom...
... væk fra byen.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg føler, at jeg svigter dig og Jude.
Du svigter ikke nogen. Du skal ikke undskylde.
- Det hjælper at få sovet. - Ja.
Godnat.
Jeg forstår, at Judes opførsel har været chokerende.
Men dukken hjælper ham, til at komme over hans trauma.
Nu kommer den svære del, hvor han måske opfører...
Hvad ville der ske, hvis vi kom af med dukken?
Jeg synes, I skal være tålmodige, og lade ham have sin ven.
Han føler sig sikker med dukken.
Det vil vi ikke tage fra ham.
Jeg sender mere information.
Okay. Tak.
Vi tales ved.
Spark. Sådan!
Sådan, send den videre.
Perfekt.
FANTASIVENNER
LEGETØJ OG DUKKER
ANTIK DRENGEDUKKE
SÅDAN SER DU HVILKEN DUKKE DU HAR
SERIENUMMERET SES I HÅNDEN ELLER FODEN
Hej, Jude.
Hvad har du der?
Okay.
Har du fundet et navn til ham?
Hvad er det?
Selvfølgelig. Det er jo hans navn, ikke?
Hvad skulle det ellers være?
Du er blevet fin, lille ven.
Jeg kan se, du har fundet en ny familie.
CHOKERENDE FUND VED GLENNVIEW GODS
DRENG LEVEDE I VÆGGENE
Se, hans udtryk.
Som bærer han på en hemmelighed, som kun han kender.
Har du lagt mærke til det?
Kan jeg hjælpe dig?
Hej, jeg ledte efter Oz, min hund.
- Ham har vi ikke set. - Okay.
Jeg tror, jeg ved, hvor han er.
Jeg smutter. Opfør jer ordentligt.
Kom, vi går ind.
- Lod du Jude være alene? - Kun et øjeblik.
OWS 606H
- Hvad skete der? - Jeg er ked af det.
Jeg så ham. Han var lige der.
Du godeste, Liza. Hvad laver du her?
INGEN RESULTATER
Jude?
"Jeg vil altid være hos dig."
"De vil fortryde det."
Det er jeg ked af.
Jeg vidste ikke, du stod der.
Hvorfor har du det tøj på?
Vi spiser om 15 minutter.
BRAHMS TALLERKEN
Nej, det er kun os tre i aften.
- Nej, ikke i aften. - Betyder det noget, Liza?
Din mor sagde nej.
Jeg tænkte på, at invitere Liam og familien over.
Måske godt med lidt selskab.
Har du savnet onkel Liam, tante Mary og de andre?
Det bliver sjovt. Han er altid morsom.
De ville elske at komme væk fra byen.
De er ikke bare gæster. De er familie.
Din far og jeg laver reglerne, ikke din dukke.
Spis.
- Nu er det nok. - Nej, det er okay.
Du bliver siddende, indtil du har spist din mad.
Gør nu bare, som din mor siger.
Det er okay. Du skal arbejde.
Hvis du ikke vil tale med mig, vil dukken så?
Det er fordi, at Brahms ikke er et menneske.
Han er ikke ægte.
Han har ikke brug for mad. Det har du.
- DU BRYDER REGLERNE - Dukken bestemmer ikke reglerne her.
DU GØR HAM VRED
Fint. Så bliv her hele aftenen.
Hvad?
Jude.
Hvad er der sket her?
JEG SAGDE, DU IKKE SKULLE GØRE HAM VRED
Jeg ved ikke...
Jeg tror på dig.
Det er bare nogle uhyggelige tegninger.
Ikke overraskende, efter det han har været igennem.
- Tegningen af hunden. - Hunden? Der er intet med en hund.
Der var en, og mange andre.
Der var en tegning af Jude, der stod over os med et gevær.
Siger du, at han har revet sider ud?
Nej... Jeg ved ikke, hvad der er sket.
Jeg vil bare have den dukke ud af huset!
- Lad ham være, Liza. - Nej, jeg vil ikke have den her.
Kan kan ikke lide, hvad den gør ved Jude.
- Hvad er der? - Alt det her...
Det er meget for et lille barn, synes du ikke?
Det er ikke en nem start.
Siger du, at jeg gjorde dette?
Du var den eneste, der var her med ham.
Nej! Der sker noget med ham!
Det startede med den dukke!
Fint, vi skiller os af med dukken i morgen.
Hvad skal vi gøre med dem, Brahms?
Oz! Hvor er du?
Kom her!
Oz...
Lige hvad jeg har brug for. Mange tak.
- Klar? - Ja, lad os gøre det.
Godmorgen, mester.
Nej...
I SKULLE HAVE FULGT REGLERNE
Sean.
Jude!
Kom her! Det er ikke sjovt!
Jeg går denne vej. Du går den anden vej.
Vi går rundt om og mødes bagved huset.
Jude!
- Jude! - Jude!
Jude?
Jude, er det dig?
Jude, hvad har du gang i?
Jude. Hvor er du?
Mor.
Herovre.
Kom og leg med os, mor.
Jude?
Undskyld jeg skræmte dig. Vi leger bare, mor.
Hvor er det skønt at høre din stemme.
Der var du.
- Hørte du ikke, vi kaldte? - Nej.
Hvad laver du her, Jude? Her er ikke sikkert.
- Undskyld, far. - Jude...
Du taler.
Lad os gå, vi må ikke være her.
Det er skønt at høre din stemme.
Hvad skete der i huset?
Gå du hen i musikværelset, Jude.
Bliv i nærheden.
Her boede en familie for mange år siden.
Deres søn blev skør. Han dræbte en lille pige.
Fik skader i en brand og bar maske for at skjule det.
Han boede inde i væggene i 30 år. Han kom aldrig ud.
- Heelshires? - Ja. Heelshires.
- Og? - Forældrene begik selvmord.
Druknede sig selv. Det var meget trist.
Og deres søn?
Det hele blev lidt grimt, efter forældrene døde.
Han dræbte en mand, og næsten to andre.
Inden han selv døde.
De er alle døde og begravet nu.
Hvad hed sønnens?
Hans navn var Brahms.
- Sagde du Brahms? - Jeg ville ikke holde det hemmeligt.
Jeg troede ikke, det var relevant.
Tak, fordi du sagde det.
Kom, Jude, vi går hjem.
Fandt du din hund, Joseph?
Ja, jeg fandt Oz død inde i skoven.
Det er jeg ked af.
Dine forældre siger, du taler igen.
Er det din nye ven, Brahms? Han ser sød ud.
Hvad taler I om?
Han fortæller mig en masse.
Nogle gange fortæller han om sin familie han boede hos.
Har han boet hos mange familier?
Han vil bo hos os nu.
Han var vred, da mor og far ville skille sig af med ham.
Når Brahms bliver vred, vil han så gøre nogen fortræd?
Er der noget, han vil have dig til at sige til dine forældre?
Hvis Jude har noget med hundens død at gøre, -
- er det langt mere alvorligt end først antaget.
Dukken kan være med til at sætte dumme ting i gang.
Det er nok bedst, hvis jeg ser ham personligt igen.
Hvornår kan I komme til London?
Vi får gæster i dag, men vi kommer, når der er muligt.
Men hold godt øje med ham indtil da.
Jude, alle er her!
Sådan. Tak.
Jeg elsker det.
Hej.
Der er han jo.
Du husker vel onkel Liam?
Det er ikke min skyld, at han er kugleskør.
Hvem er så denne flotte fyr?
Brahms.
Jamen pænt goddag, Brahms.
Alle Judes venner, er også mine venner.
Hvad med, at I smutter ud og leger, -
- mens de voksne snakker lidt.
- Der er intet derude. - Der er natur.
Som et videospil, bare ægte.
Jude, vis dem rundt.
- Måske skal jeg gå med. - De klarer sig.
Hold jer i nærheden af huset.
- Her er sejt. - Hold kæft.
- Jeg kan godt lide din dukke. - Tak.
Sikke et lortested.
Der er ikke en skid at lave.
- Vi kan spille kroket. - Jeg vil gerne.
Rør ham ikke. Han er skør.
Vel er jeg ej.
Mine forældre siger, du taler med en dukke, som var den ægte.
Du blev skør, da din mor blev overfaldt.
- Vi skal ikke bemærke det. - Will!
Men de ved, at du er skør. Det gør jeg også.
Og din dumme dukke er det mest skøre.
Han har det fint, Liza.
Få lidt vin.
Det kan kun gavne ham, at hænge ud med andre børn.
Ja.
Undskyld.
Lige siden, det skete...
Jeg kan ikke slappe af.
Du er hos familien nu.
Du skal ikke bekymre dig.
Will skal nok passe på.
Du ødelægger den.
Luk røven.
Stop, Will!
Holder du med din skøre kæreste?
Måske skulle jeg smadre dukken.
Så bliver du måske normal igen.
Lad være.
Vi var lige kommet til festen.
Hans bukser revnede bagpå.
Ikke kun en lille revne, men hele vejen op.
- Jeg sladrer til min mor! - Hun bliver sikkert glad.
Du rører ham ikke.
Ellers hvad?
Så ville du ønske, at du aldrig var kommet.
- Købte du lilla underbukser til ham? - Ja.
Frækt.
Det er godt at se det smil igen, Liza. Dit gamle smil.
- Giv mig den. - Nej.
- Giv hende hatten. - Kom nu!
Nu er din kæreste vred.
Tag den, galning.
Tænk ikke over det med dukken.
Will var besat af sit tæppe.
- Løb, galning. - Stop, Will!
Besat.
Men en dag indså jeg, at det var en sutteklud.
Dukken kan være det samme.
Kom så.
Du skal ikke bekymre dig.
Børn gør skøre ting.
De har nogle faser, som pludselig forsvinder igen.
- Åh gud. - Hvad sker der?
Will!
En, to, tre.
Langsomt.
Hold hans hoved.
Will, jeg kommer ind.
Sophie, hop ind foran.
Skat. Drik noget af dette. Det får dig til at sove.
Du vil have godt af en lur.
Okay?
Værsgo.
Mor...
Det skal nok gå.
Han giver ikke slip på mig.
Han vil have, jeg skal bo hos ham i det store hus, for evigt.
Han vil slå dig og far ihjel, hvis jeg ikke gør det.
Har han sagt det?
Hvornår?
Han siger det hele tiden.
Jeg kan ikke styre ham længere.
Han bliver stærkere.
Jamen ingen gør mor og far noget.
Ingen gør dig noget.
Okay?
DOKTOR, DU MÅ RINGE TIL MIG
DET ER VIGTIGT
Liz, det er mig. Vi har talt med lægen.
Will klarer den. Jeg ringer fra bilen. Elsker dig.
Du er ikke herfra, er du?
- Jeg bor på Glennview Gods. - Glennview?
Nå, du mener Heelshires ejendom.
Jeg ville ikke engang bo der for penge.
- Ikke? - Ved du det ikke?
Hele familien gik amok derude.
Der var noget med, at sønnen boede i væggene i årevis.
DRENGEN VAR MYSTISK OG HØRTE STEMMER
Det er ikke det eneste, der skete derude.
Der var andre tragedier.
Tilbage i 50'erne.
En knægt slog sin egen mor og bror ihjel.
Hævdede at dukken talte til ham.
UNG PIANIST: DET VAR DUKKEN
Det foregår stadig.
I fjor, da ham fra byen købe ejendommen, -
- blev skør og forsvandt. Ingen hørte fra ham igen.
Jeg så ham på pubben en gang. Gamle, skøre Joe.
Skøre Joe?
Det kaldte man ham. Han hed Joseph...
SØN MYRDER HELE FAMILIEN
HAN STAK SIN MOR NED, DEREFTER SIN FAR OG SØSTER
UADSKILLELIG FRA DUKKEN
DUKKEN FIK MIG TIL DET
Åh gud, Jude!
Jude!
Det havde ikke behøvet at være sådan.
Joseph.
Er Jude okay?
Bare rolig, han er i sikkerhed.
Mere sikker nu, end han har været hele sit liv.
Hvorfor er du her?
Jeg er her, fordi han ønsker det.
Hvem?
Brahms.
Han kan ikke lide dette, men du er selv skyld i det.
Jeg vil bare have min søn, hvis du bare...
Du skal lytte! Han vil have, du lytter!
Du spurgte, hvorfor jeg var her.
Af samme grund som dig.
Han hidkaldte mig.
Han hidkalder dem, der har brug for ham.
De ødelagte. Han kigger ind i dig.
Det begyndte som hvisken.
Da jeg først kom her, var her så stille.
Han lå i mange stykker, da jeg fandt ham. Ødelagt.
Stemmen sagde, jeg skulle samle ham igen.
Det gjorde jeg så.
Så hørte jeg et suk, som du også må have hørt.
Det har Jude i hvert fald.
Jeg ved ikke, hvad Brahms er, -
- men du kan stoppe dette.
Det er for sent. Brahms og Jude bliver forenet på smuk vis.
Alle troede, at jeg var skør.
Og at Heelshires var skøre.
Men det har hele tiden været dukken.
Selv før huset, familien Davis og alle dem før dem.
Han vidste, at du kom.
Han vidste, at din dreng ville finde ham.
Derfor bad han mig begrave ham.
De er altid så nysgerrige, de små...
Som møl i en flamme.
Joseph, hvor er min søn?
Jeg vil se ham!
Han er i det store hus.
Jude!
Jude.
Jude?
Lige her.
Du er der næsten.
Lige hernede.
Jude?
Jeg ved, at du ikke ønsker at gøre nogen fortræd.
Det er ikke dig, Jude.
Sæt ham ned.
Det hele skal nok gå.
Må jeg holde Brahms?
Sådan plejede jeg at holde dig.
Lad os sætte ham ned.
Hej, mor.
Jude, læg geværet.
Jeg er meget vred.
Du og far kommer ikke i vejen.
Vi skal bo her nu.
I kan ikke beskytte os.
Mod hvem dog?
Hunden.
Og de mænd fra den nat.
Du har ret.
- Brahms skal beskytte os. - Det er for sent.
Du giver os ikke noget valg.
Farvel, mor.
Jeg ved, at Brahms befaler dig, hvad du skal sige.
Derfor er vi nødt til, at tage ham med hjem.
Brahms skal være en del af vores familie.
Og hvilken familie har ikke brug for en mor?
Mor?
Jude.
Hvad har du gjort?
Hvad...?
Bliv der!
Han vil straffe mig.
- Jeg beskyttede ham ikke. - Nej.
Joseph, Brahms kan ikke gøre dig fortræd længere.
I forstår ikke. Det stopper aldrig.
Det skal nok gå, Brahms.
- Mor, er du hjemme? - Ja, jeg har savnet dig.
- Jeg har også savnet dig. - Virkelig?
Perfekt tidspunkt.
- Hvordan var din dag? - Fin. Jeg tror, vi får...
- Fat i den forfatter, jeg talte om. - Fedest.
- Det er lækkert ud. - Tak.
Vent indtil du smager det, for det er muligvis min bedste Coq Au Vin.
Det er sandt. Der er en hel flaske vin i, så måske du ikke...
Okay, du får noget.
- Det ser godt ud. - Tak.
Det tog et par timer at lave, så ikke så galt.
Sov godt, makker.
- Jeg elsker dig. - I lige måde.
Godnat.
Godnat, Brahms.
Jeg tror, vi bliver lykkelige her...
... hvis de lærer reglerne.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org