‫איפה הילד עם הקובייה?‬ ‫-אמרתי לך אלף פעם שהוא ברכב!‬
‫אל תשקר לי, צייד אוצרות!‬
‫אני לא משקר לך, בנאדם!‬
‫אני נשבע!‬
‫הוא רצה ללכת לרכב ולחכות שם.‬
‫הרכב ריק!‬ ‫-גם כאן.‬
‫איפה הוא יכול להיות?‬ ‫-אני לא יודע, בסדר?‬
‫איך אתה מסביר את זה?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אשאל אותך בפעם האחרונה, הבנת?‬
‫אם הוא לא ברכב...‬
‫הוא בטח ברח. אבל הוא לא היה עושה זאת.‬
‫נראה לי שכן.‬
‫כי אין אף אחד ברכב המחורבן שלך.‬
‫אם זה המצב...‬
‫אתה כבר לא נחוץ!‬ ‫-דווקא כן!‬
‫הוא נחוץ לי!‬
‫שאף אחד לא יזוז!‬
‫אתה רואה? הינה הוא. הוא לא בגד בי.‬
‫דווקא כן בגדתי.‬
‫מה?‬
‫ועכשיו אוציא אותך מכאן.‬
‫זרקו את כלי הנשק. עכשיו!‬ ‫-אני מציע לכם לציית לילד.‬
‫זאת הקובייה.‬
‫תתרחקו ממנו. זוזו אחורה! קדימה!‬
‫אנחנו רק רוצים את הקובייה.‬ ‫-לא. ‬
‫תן לנו את הקובייה, ותישאר בחיים.‬
‫אל תאמין לו! תירה!‬
‫קליעה טובה, ילד.‬
‫אמרתי לכם לזרוק את כלי הנשק!‬
‫זה מטורף.‬ ‫-בוא נלך!‬
‫אזהרה, אנרגיית ההיתוך אזלה.‬
‫כיבוי מערכות.‬
‫לעזאזל!‬
‫תפסו אותם!‬
‫מהר! המפתחות ברכב.‬
‫לעזאזל! ברחת עם הקובייה.‬
‫שיקרת לי כל הזמן.‬
‫כבר מההתחלה, לעזאזל.‬
‫אני רציתי את הטוב ביותר בשבילנו, ואתה...‬
‫לעזאזל, זה לא ייתכן!‬
‫ילד קטן מהיער, נראה תמים.‬
‫אבל לא, משקר במצח נחושה!‬
‫אתה שקרן ורמאי!‬
‫איך יכולתי ליפול בפח?‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי.‬
‫מה את רוצה?‬
‫באגף הצדדי של המפקדה,‬ ‫מעל לחדר הדוודים, יש בור ביוב.‬
‫זו היציאה שלכם.‬
‫תבריחו אותו דרכו.‬
‫היכנסי, טוראית.‬
‫מהר!‬
‫לעזאזל!‬
‫מה את עושה פה?‬ ‫-מה נראה לך, גרייטה?‬
‫אנחנו ניסע לבראטוק‬ ‫ואת תחזירי לי את המשפחה שלי.‬
‫זה באמת נכון, אבל זה כבר נגמר.‬
‫דרכינו ייפרדו כאן ועכשיו!‬
‫אתה תלך שמאלה, ואני ימינה. או להיפך.‬
‫זה עניין של עיקרון, הבנת?‬ ‫שמאלה או ימינה. אני לכאן, אתה לשם.‬
‫אני יכול להגיד משהו עכשיו?‬ ‫-לא!‬
‫טוב, אתה יכול.‬
‫נכון, שיקרתי לך.‬
‫ואני מצטער!‬
‫אבל הבטחתי לאטלנטי ‬ ‫שאחזיר את הקובייה לתיבה.‬
‫אני מוכרח!‬
‫דצמבר השחור, הסכנה מהמזרח...‬
‫וגם…‬
‫גם מה?‬
‫זה כל מה שנשאר לי.‬
‫אין לי שום דבר אחר.‬
‫שום דבר ואף אחד.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אתה רוצה לקחת את הקובייה לתיבה?‬
‫למקום המסוכן ביותר בכל היבשת?‬
‫תבוא איתי?‬
‫קודם תבדוק אם היא פועלת בכלל.‬
‫מצב חיסכון באנרגיה. ממשק שמע בלבד.‬
‫מחשבת מסלול לתיבה.‬
‫היעד במרחק 184 ק"מ בכיוון דרום.‬
‫טוב, בוא ניסע.‬
‫מכשול לפנינו.‬
‫אנחנו חייבים לצאת.‬
‫הישארו ערניים!‬
‫זה שטח של שבט פמן. ‬
‫לכן אנחנו כל כך זהירים. ‬
‫בראטוק עדיין רחוקה?‬
‫אנחנו אמורים להגיע לשם אחר הצהריים,‬ ‫אם יהיה לנו מזל.‬
‫פעם יכולת לחצות את גרמניה בטיסה בתוך שעה.‬
‫כבישים מהירים,‬
‫מסילות רכבת,‬
‫נמלי תעופה.‬
‫יידרשו עשרות שנים לבנות מחדש את התשתית.‬
‫הלוואי שהייתי נשאר בחיים כדי לראות את זה.‬
‫ביום שבו נתחיל‬ ‫להכשיר שוב אדריכלים ומהנדסים,‬
‫ולהקים לתחייה את המדע והאמנות,‬
‫נוכל סוף־סוף להחזיר את אירופה‬ ‫למה שהייתה פעם.‬
‫תחת דגל הארגמן.‬
‫אתה באמת חושב שתצליח לעשות את זה?‬ ‫לאחד מחדש את היבשת?‬
‫הרעיון האירופי יחיה לנצח.‬
‫אבא.‬
‫אנחנו מוכנים לתזוזה.‬
‫עכשיו תורכם לתצפת מקדימה.‬
‫טוב, נראה שאנחנו ממשיכים.‬
‫היום הגדול שלך הגיע,‬
‫קיאנו משבט המקורות.‬
‫הלילה תקבל שם חדש.‬
‫או אף שם.‬
‫אני בטוח שהגברת תמצא לי שם מתאים,‬ ‫לורד ורווארה.‬
‫ורווארה.‬
‫זה לא תמיד היה שמי.‬
‫גברתי לא נולדה בשבט העורבים?‬
‫חיכיתי שש שנים לבוג' שלי.‬
‫זה היה יום קפוא בינואר.‬
‫קר כמו המוות.‬
‫הלובובניק שנלחמתי בו היה בגובה שני מטרים.‬
‫הכינוי שלו היה "דוב".‬
‫הוא היה יכול להיות בוזי טוב מאוד.‬
‫אבל גברתי ניצחה.‬
‫אחרי שהוא נעץ את הפגיון שלו בבטן שלי,‬
‫הוא הצמיד אותי לקרקע‬
‫וניסה לחנוק אותי בידיו העצומות.‬
‫התחננתי לרחמים.‬
‫התרפסתי בפניו והפצרתי בו שיחוס עליי.‬
‫הוא הביט בעיניי במשך זמן רב...‬
‫ואז עשה את זה.‬
‫הוא עזב אותי.‬
‫הוא ריחם עליי ונתן לי לחיות.‬
‫ואת?‬
‫תפסתי את הפגיון שהיה על הקרקע‬
‫ושיספתי את גרונו מאוזן לאוזן.‬
‫מה שדוב הפגין, קיאנו, לא היה רחמים.‬
‫זו הייתה חולשה.‬
‫העורבים לא יודעים מה זה חולשה.‬
‫אנחנו הורגים כל דבר שעומד בדרכנו.‬
‫זה היה היום שבו הפכתי לבוזי ורווארה.‬
‫תחת הלורד שלי, שהיה אז...‬
‫איוואר.‬
‫עליך להיות חזק.‬
‫חמלה היא חולשה.‬
‫אמפתיה פירושה מוות.‬
‫יפהפה, נכון?‬
‫השדות, היערות…‬
‫המרחב והחופש של אירופה.‬
‫יום אחד כל האדמות האלה יהיו שייכות לנו.‬ ‫לנו בלבד.‬
‫את פוחדת, נכון?‬
‫את לא?‬
‫אני?‬
‫אין לך מושג מה עומד לקרות לך, נכון?‬
‫זו הפעם הראשונה‬ ‫שלוחם משבט העורבים נלקח בשבי.‬
‫זו גם הפעם הראשונה‬ ‫שלמישהו יש הזדמנות לשאול את השאלה.‬
‫למה לא עשית את זה, למה לא התאבדת,‬
‫במקום להתמודד עם הבושה?‬
‫היא פחדה? היא נשברה?‬
‫האם הפחדנות שלה גברה עליה,‬ ‫או שהיא פשוט חלשה מדי?‬
‫מה הם יעשו לך, אחייך ואחיותייך?‬
‫הלורדים, הבוזים, הקפטן?‬
‫את באמת חושבת‬ ‫שהם יקבלו אותך בזרועות פתוחות,‬
‫כמו שאת מקווה?‬
‫את מפחדת, גרייטה. אתה מפחדת בדיוק כמוני.‬
‫נכון?‬
‫אפרש את השתיקה שלך כהסכמה.‬
‫עורבים לא משקרים, ילדה.‬
‫את אמורה לדעת את זה.‬
‫מחסום הגבול לפנינו. תשעה בוזים.‬
‫נשק כבד. ממתין לפקודות.‬
‫נתקדם לאט, כמתוכנן.‬
‫כן, המפקד.‬
‫פנינו לשלום, בוזים.‬
‫אין לנו כוונה להזיק.‬
‫מה אתם מחפשים כאן, שבט הארגמן?‬
‫יש לנו שבויה משבט העורבים.‬
‫אין שבויים משבט העורבים.‬
‫אבא ישחרר אותה כשנראה את הקפטן.‬
‫הקפטן שלכם בטח לא רוצה‬ ‫שיקרה משהו לשבויה שלנו.‬
‫אז אל תעצבנו אותי.‬
‫איפה היא?‬
‫אבינו רוצה לנהל משא ומתן עם הקפטן שלכם.‬
‫על מה?‬
‫זה לא עניינך, עורב.‬
‫או שתמסרו לנו אותה מיד,‬ ‫או שזה ייגמר רע מאוד בשבילכם.‬
‫פנינו לשלום!‬
‫תורידו את כלי הנשק.‬
‫תגיד לקפטן שלך שהגנרל קמרון,‬
‫אבי המסדר השני של רפובליקת הארגמן,‬ ‫בא הנה בעצמו,‬
‫ומעוניין לדבר איתו...‬
‫על הפסקת אש.‬
‫צא לדרך.‬
‫פרנסיס קמרון. לעונג ולכבוד לי.‬
‫מה שמך, בוזי?‬
‫מה שמי?‬ ‫-כן.‬
‫אתה עומד להיכנס לדפי ההיסטוריה,‬ ‫כאן ועכשיו.‬
‫ברגע זה. אתה ואני.‬
‫אני רק רוצה לדעת עם מי יש לי עסק.‬
‫שמי...‬
‫הוא טאסק.‬
‫צלפים! לסגת!‬
‫לסגת!‬
‫בואי.‬
‫בואי!‬
‫תשאירי אותי כאן.‬
‫לא, את הסיכוי האחרון שלי. תחזיקי מעמד.‬
‫את מרשימה מאוד, ילדה.‬
‫את עקשנית.‬
‫את מוכרחה לשרוד.‬
‫את שומעת אותי? את תשרדי.‬
‫כל מי שעומד בדרכך?‬
‫אני מצטער, ליב.‬
‫אל תתנצל על כך שפעלת על פי העקרונות שלך.‬
‫הייתי נוהגת כמוך.‬
‫אני יודע.‬
‫לא, בבקשה!‬
‫היא הרגה חצי מהשבט שלך, ואת מגנה עליה?‬
‫אני זקוקה לה.‬ ‫-היא אבודה, אבל את לא.‬
‫בואי איתי.‬
‫לא יקרה לך דבר, אני מבטיח.‬
‫אתה הרגת אותו.‬
‫אני?‬
‫העורבים הרגו אותו.‬
‫מארב בגבול, בדיוק כמו שחזיתי.‬
‫היסטוריונים יאמרו שכך החלה המלחמה הגדולה.‬
‫סוף תקופת שלטון העורבים‬ ‫ותחילת עידן הארגמן.‬
‫תחת הנהגתי כאבא.‬
‫בוגד.‬
‫בואי איתי לבירה.‬
‫נשחרר את כל בני השבט שלך.‬
‫תן לי ללכת, דוויד.‬
‫זה לא יקרה, ליב.‬
‫אז תירה בי.‬
‫תסתלקי מכאן, ליב מהמקורות.‬ ‫המקום יתמלא בעורבים בקרוב.‬
‫האיום נוטרל.‬
‫בואו נסתלק מכאן לפני שעורבים נוספים יגיעו.‬ ‫קדימה, חבר'ה. זוזו!‬
‫הגיע הזמן.‬
‫נתראה אחרי הקרב.‬
‫מה הוא היה?‬
‫שמך הקודם.‬
‫אסור לומר אותו.‬
‫בוג'!‬
‫לא!‬
‫לא אעשה את זה!‬
‫אין סיכוי!‬
‫לא אעשה את זה! אני מעדיף למות.‬
‫אם תסרב להילחם,‬
‫אתה ואביך היקר תיתלו בקצה החבל.‬
‫אסור לך לעשות את זה!‬
‫-קיאנו!‬
‫אסור לך לעשות את זה!‬
‫קיאנו!‬ ‫-אסור לך לעשות את זה!‬
‫אנחנו מוכרחים להילחם.‬
‫אסור להם לעשות את זה.‬ ‫-אנחנו מוכרחים, אין לנו ברירה.‬
‫עשה זאת!‬
‫הרוג אותי!‬
‫מה?‬
‫אם לא תעשה זאת, שנינו נמות.‬ ‫-אז כך יהיה.‬
‫אני לא מוכן.‬
‫אל תדבר שטויות. עשה זאת!‬
‫הילחם!‬
‫קום!‬
‫קום והילחם!‬
‫תפסיק!‬
‫זה טירוף!‬
‫לא!‬
‫מצא את אחותך ואחיך, בנו משהו חדש.‬
‫כל...‬
‫כל החיים...‬
‫אחד הם.‬
‫עורב!‬
‫דוויאט בגד בך. עליך להיות אסיר תודה.‬
‫על דבר כזה, עבדים אחרים מושלכים לחזירים.‬
‫במקום זה, נתתי לך הזדמנות‬ ‫להתנתק מהעבר שלך,‬
‫להשתחרר מהחולשה שלך.‬
‫באמת חשבת שתגיע כל כך רחוק,‬
‫בלי לחוש אשמה?‬
‫בלי ללמוד את משמעות השנאה?‬
‫תשתמש בשנאה הזו.‬
‫היא תציל אותך.‬
‫היא תניע אותך.‬
‫תן לה לשקוע עמוק בלבך...‬
‫לכלות אותך...‬
‫לעטוף אותך.‬
‫היא תגן עליך מהעצב.‬
‫היא תחזק אותך, כך שתהיה חזק כמו לוחם.‬
‫כמו עורב.‬
‫הכינו את טקס החניכה.‬
‫סופייה.‬
‫שמי היה סופייה.‬
‫לכי. עכשיו.‬
‫את בסדר?‬
‫הם כמעט הגיעו.‬
‫אלוהים, מה קרה כאן?‬
‫את יכולה להצטרף אלינו אם תרצי.‬
‫מה את אומרת, אחותי?‬
‫אם תישארי כאן, יהרגו אותך.‬
‫בואי, אחותי. קדימה.‬
‫היי!‬
‫את רוצה להישאר כאן ולמות?‬ ‫או לבוא איתנו ולחיות?‬
‫שמי עליה.‬
‫אנחנו משבט פמן.‬
‫לובובניק קיאנו משבט המקורות,‬ ‫מי שהיית פעם...‬
‫אתה עכשיו בוזי...‬
‫תחתיי, הלורד שלך.‬
‫אתה תשרת אותי עד המוות.‬
‫מעתה, שמך הוא טארוק.‬
‫עד המוות!‬
‫אזהרה, אנרגיית ההיתוך אזלה.‬
‫מהר, מוזס, היא עומדת לכבות.‬
‫התקדם 500 מטר דרומה.‬
‫אזהרה, הסוללה ריקה.‬
‫כיבוי מערכות.‬
‫לעזאזל!‬
‫נהדר!‬
‫התיבה ודאי קרובה.‬
‫בוא!‬
‫נהדר, אין כאן כלום.‬
‫אל תגיד לי שהדבר הזה נדפק לגמרי.‬
‫נהדר.‬
‫מה עכשיו?‬
‫הלו?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אטלנטים, אתם כאן?‬
‫לעזאזל!‬
‫אולי צריך לחכות.‬
‫רעיון נהדר. אולי הם מחרבנים‬ ‫ולא יכולים לפתוח את הדלת.‬
‫כן, תסתכל מתחת לאבן הזאת בפעם החמישית.‬
‫אולי תופיע פתאום עיר מוזהבת.‬
‫אתה צריך להתרגל לרעיון‬
‫שכל מה שהאטלנטי אמר לך היה שטות גמורה.‬
‫אתה טועה, טוב?‬
‫בוא נמכור את הדבר הזה, לפחות.‬
‫לא!‬
‫לא עשינו את כל זה לשווא.‬ ‫השבט שלי, המשפחה שלי...‬
‫היי, תקשיב.‬
‫אני מצטער, בסדר?‬
‫אבל אנחנו יכולים לנסוע עכשיו או בעוד שבוע.‬
‫דבר לא ישתנה כאן‬ ‫חוץ ממזג האוויר וממצב הרוח שלי.‬
‫בוא נלך. אני רעב.‬
‫אתה רעב?‬
‫כן.‬ ‫-הרעב שלך ממש לא מעניין אותי!‬
‫עזוב את זה, בסדר?‬
‫ניסינו.‬
‫הכישלון יהיה מגניב‬ ‫אם הוא יזכה אותנו בבית בברית הצפונית.‬
‫קדימה, בוא נלך.‬
‫נו, בוא!‬
‫לא, אל תעשה את זה!‬
‫לא!‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫לא! לעזאזל!‬
‫מה ל...‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫בוא.‬
‫אתה מוכן?‬
‫גם אני לא.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬