-Hvor er drengen med kubussen? -Jeg har jo sagt, han er i bilen.
Lyv ikke, skattejæger!
Jeg lyver ikke, mand!
Jeg sværger!
Han ville gå ud og vente i bilen.
-Han er ikke i bilen! -Han er heller ikke her.
-Han er ingen steder! -Jeg ved det ikke, okay?
-Hvordan forklarer du det? -Ved jeg ikke!
Jeg spørger dig en sidste gang, forstået?
Hvis han ikke er i bilen, må han være løbet væk.
-Det ville han aldrig gøre. -Det tror jeg.
For der er ingen i din lortebil.
Og hvis det er tilfældet… behøver ingen dig længere.
Jo! Det gør jeg!
Ingen rører sig!
Se, der er han. Han forrådte mig ikke.
Jo, det gjorde jeg.
Hvad?
Og nu får jeg dig ud herfra.
Smid jeres våben! Nu!
Gør som drengen siger.
Det er kubussen.
Væk fra ham! Træd tilbage! Kom så!
-Vi vil bare have kubussen. -Nej.
Giv os kubussen, så skåner vi dig.
Tro ham ikke! Skyd!
Det var et godt skud.
Jeg sagde, smid jeres våben!
-Skøre ting! -Kom så!
Advarsel. Fusionsstrøm kritisk.
Lukker ned.
Pis!
Fang dem!
Skynd dig! Nøglerne er i bilen.
Pis! Du stak lige af med kubussen!
Du har løjet for mig.
Lige fra starten.
Jeg ønskede det bedste for os og dig…
Det kan ikke passe!
En lille dreng fra skoven, uskyldig.
Men nej! Han lyver, så det driver.
Du lyver og bedrager.
Hvordan kunne jeg falde for det?
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hey.
Hvad vil du?
På hovedkvarterets sidefløj, over fyrrummet, er der et kloakdæksel.
Det er din udgang.
Brug den. Få ham ud.
Stig ind, menig!
Hurtigt!
For fanden!
-Hvad laver du her? -Hvad tror du?
Vi skal til Brahtok, og du vil befri min familie.
Det er sandt! Men det er slut nu, okay?
Vi går hver til sit nu!
Dig til venstre, jeg til højre. Eller omvendt.
Det er en principsag. Venstre eller højre. Dig her, mig der.
-Må jeg sige noget? -Nej!
Okay, ja.
Ja, jeg løj for dig.
Undskyld.
Men jeg lovede atlantianeren at tage kuben tilbage til Arken.
Jeg må gøre det.
Sorte december, faren fra Østen…
Og desuden…
Hvad?
Den er alt, jeg har nu.
Jeg har intet andet.
Intet og ingen.
Det passer ikke.
Vil du tage kubussen til Arken?
Til det farligste sted på hele kontinentet?
Tager du med?
Tjek først, om den virker.
Energisparetilstand. Kun lydgrænseflade.
Beregner ruten til Arken.
Destinationen er 184 km mod syd.
Så gør vi det.
Forhindring forude.
Vi må ud.
Vær på vagt, folkens!
Det er Femen-territorie.
Derfor er vi så forsigtige.
Er der stadig langt til Brahtok?
VI bør ankomme tidligt i aften, hvis vi er heldige.
Før kunne man flyve på tværs af Tyskland på en time.
Motorveje,
jernbaner,
lufthavne.
Det vil tage årtier at genopbygge den infrastruktur.
Gid, jeg kunne leve længe nok til at se det.
Dagen, hvor vi igen uddanner arkitekter, ingeniører,
genopliver videnskab og kunst,
kan vi igen gøre Europa til det, det var engang.
Under et Crimson-flag.
Tror du, det vil lykkes dig? At genforene kontinentet?
Den europæiske idé vil aldrig dø.
Fader.
Vi er klar.
Det er op til dig. Kig fremad.
Vi kan vist komme videre.
Din store dag,
Kiano fra Origines.
I aften får du et nyt navn.
Eller slet intet.
Du finder sikkert et passende navn til mig, Lord Varvara.
Varvara.
Det var heller ikke altid mit navn.
Er du ikke født som Crow?
Jeg ventede seks år på min boj.
Det var en iskold dag i januar.
Kold som døden.
Den lubovnik, jeg kæmpede imod, var to meter høj.
De kaldte ham "Bjørn".
Han var blevet en god bozie.
Men du vandt.
Efter han stak sin dolk ind i maven på mig,
skubbede han mig ned
og forsøgte at kvæle mig med sine enorme hænder.
Jeg tiggede ham om nåde.
Jeg bøjede mig og bad for mit liv.
Han så mig i øjnene i lang tid,
og så gjorde han det.
Han gav slip på mig.
Han viste nåde og lod mig leve.
Hvad med dig?
Jeg samlede dolken op fra jorden
og skar halsen over på ham fra et øre til det andet.
Bjørn viste ikke nåde, Kiano.
Han viste svaghed.
Crows kender ikke til svaghed.
Vi dræber det, der står i vejen for os.
Det var den dag, jeg blev bozie Varvara.
Under min hersker dengang,
Yvar.
Du må være stærk.
Medfølelse er en svaghed.
Empati er din død.
Smukt, ikke?
Markerne, skovene…
Europas åbne vidder og frihed.
En dag vil alle disse lande tilhøre os. Og kun os.
Du er bange, ikke?
Er du ikke?
Mig?
Du aner ikke, hvad der venter dig.
Det er første gang, en Crow-kriger bliver taget til fange.
Og første gang, nogen kan stille det spørgsmål.
Hvorfor dræbte du ikke dig selv
for at undgå skammen?
Var hun bange? Brød hun sammen?
Gav hun efter for fejhed, eller var hun bare for svag?
Hvad vil de gøre mod dig, dine brødre og søstre?
Herskerne, bozierne, kaptajnerne?
Tror du bare, de står klar med åbne arme,
sådan som du håber?
Du er bange, Grieta. Du er lige så bange som mig.
Ikke sandt?
Jeg tager din stilhed som et "ja".
Crows lyver ikke, pige.
Det burde du vide.
Grænsepost forude. Ni bozier. Stærkt bevæbnede. Afventer ordrer.
Vi fortsætter langsomt, som planlagt.
Javel.
Vi kommer med fred.
Vi gør jer ikke noget.
Hvad vil I her, Crimsons?
Vi har en Crow-fange med os.
Der er ingen Crow-fanger.
Fader befrier hende, når vi møder Kaptajnen.
Kaptajnen vil ikke ønske, at der sker noget med vores fange.
Så gør mig ikke vred.
Hvor er hun?
Vores Fader vil forhandle med jeres Kaptajn.
Om hvad?
Det rager ikke dig.
Enten giver du hende til os nu, ellers ender det ikke godt for jer.
Vi kommer med fred!
Sænk våbnene!
Fortæl jeres Kaptajn, at general Cameron,
Fader af den anden orden i Crimson-republikken, er her
og ønsker at tale med ham
om en våbenhvile.
Rid afsted!
Francis Cameron, det er en ære og en fornøjelse.
Hvad hedder du, bozie?
-Mit navn? -Ja.
Du er ved at skrive historie her og nu.
I dette øjeblik. Du og jeg.
Jeg vil vide, hvem jeg har med at gøre.
Mit navn
er Tusk.
Snigskytter! Træk jer tilbage!
Træk jer tilbage!
Kom.
Kom nu!
Efterlad mig her.
Nej, du er min sidste chance. Hold ud.
Du imponerer mig.
Du er fandeme stædig.
Du skal overleve det her.
Hører du? Du overlever det.
Alle, der står i vejen for dig?
Beklager, Liv.
Undskyld ikke for at følge dine principper.
Jeg ville have gjort det samme.
Det ved jeg.
Nej, lad være!
Hun dræbte halvdelen af din stamme.
-Jeg har brug for hende. -Der er stadig håb for dig.
Kom med mig.
Der sker dig ikke noget. På ære.
Du dræbte ham.
Mig?
Crows dræbte ham.
Et baghold ved grænsen, som jeg forudså.
Historikere vil sige, det var sådan, Den store krig begyndte.
Den, der afslutter Crows' styre og markerer starten på Crimson-tiden.
Med mig som Fader.
Forræder.
Tag med mig til hovedstaden.
Vi befrier alle dine folk.
Lad mig gå, David.
Det kan jeg ikke.
Så skyd mig.
Skynd dig væk, Liv fra Origines. Det her sted er snart fyldt med Crows.
Trussel neutraliseret.
Lad os komme væk herfra, før flere Crows dukker op. Kom så!
Tiden er inde.
Vi ses efter kampen.
Hvad var det?
Dit gamle navn.
Det er forbudt at sige det.
Boj!
Nej!
Det gør jeg ikke!
Aldrig i livet!
Det ville jeg aldrig gøre. Så hellere dø.
Hvis du nægter at slås,
bliver du og din kære far hængt på tråden.
Det kan du ikke gøre!
-Det kan du ikke! -Kiano!
Det kan du ikke!
-Kiano! -Det kan du ikke!
Vi må kæmpe.
-Det kan de ikke. -Vi har intet valg.
Gør det!
Slå mig ihjel!
Hvad?
-Ellers dør vi begge to. -Så må det være sådan.
Det tillader jeg ikke.
Vær ikke dum. Gør det!
Kæmp!
Rejs dig!
Rejs dig og kæmp!
Stop det!
Det er vanvid!
Nej!
Find dine søskende, byg noget nyt op.
Alt…
…levende…
…er ét.
Crow!
Dewiat forrådte dig. Vær taknemmelig!
Jeg havde fodret andre slaver til grisene for det.
I stedet gav jeg dig muligheden for at løsrive dig fra din fortid
og give slip på din svaghed.
Troede du virkelig, du ville nå så langt
uden at blive tynget af skyld?
Uden at lære, hvad det betyder at hade?
Brug hadet.
Det vil redde dig.
Det vil motivere dig.
Lad det trænge dybt ind i dit hjerte,
æde dig op,
omfavne dig.
Det vil beskytte dig mod sorg.
Det vil gøre dig stærk. Stærk som en kriger.
En Crow.
Forbered indvielsen.
Sophia.
Mit navn var Sophia.
Tag afsted, nu.
Er du okay?
De er her næsten.
Du kan komme med os, hvis du vil.
Hvad siger du, søster?
De dræber dig, hvis du bliver.
Hey!
Vil du blive her og dø? Eller vil du med os og leve?
Mit navn er Alia.
Vi er Femen.
Lubovnik Kiano fra Origines, som du engang var.
Nu er du en bozie
under mig, din hersker.
Du skal tjene mig, til du dør.
Dit nye navn er nu Tarok.
Indtil døden!
Advarsel. Fusionsstrøm kritisk.
Skynd dig, den løber tør.
Gå 500 meter mod syd.
Advarsel! Løbet tør for strøm.
Lukker ned.
Pis.
Skønt!
Arken må være i nærheden.
Kom!
Skønt, her er intet.
Sig ikke, at den tingest er helt i stykker.
Skønt.
Hvad så nu?
Hallo?
Er der nogen derude?
Atlantians, er I her?
Pis!
Måske vi skal vente.
God idé! Måske kan de ikke åbne døren, fordi de skider.
Ja, kig under stenen for femte gang.
En gylden by dukker sikkert op.
Væn dig til idéen om,
at det, atlantianeren fortalte dig, var løgn og latin.
Nej, det var ej.
Lad os sælge den ting, som den er.
Nej!
Det kan ikke være forgæves. Min stamme, min familie…
Hør her.
Jeg beklager.
Men vi kan rejse nu eller om en uge.
Intet vil ændre sig, bortset fra vejret og mit humør.
Kom så. Jeg er sulten.
Er du sulten?
-Ja. -Jeg er ligeglad med, om du er sulten.
Glem det, okay?
Vi prøvede.
Det er fedt at fejle med et hus i Den nordlige alliance.
Kom så. Kom.
Kom så!
Nej, gør det ikke!
Nej! Gør det ikke!
Nej!
Gør det ikke!
Nej! Pis!
Hvad i…
Kors i røven!
Kom.
Er du klar?
Heller ikke mig.
Tekster af: Sidsel Seeberg