Tänk att Mia gjorde såhär.
Vi ska ordna det här. Ner med händerna bara.
Rör inte...
Du är inte galen!
Luka!
Jag vet att du är där, så sluta smyga omkring och kom fram!
Luka!
Kan du inte komma fram som en normal människa?
Ta mig till platsen med täckning. Jag måste ringa!
Ursäkta? Har du slagit i skallen?
Tror du att jag kommer springande om du ropar?
-Skämtar du? -Jag skämtar inte.
-Du måste föra mig... -Jag för dig ingenstans.
Jag ska hålla mig dold. Om du försöker nåt sånt här igen...
Så vad? Vad ska du göra? Kom igen tuffing!
Okej.
För mig till platsen med täckning eller döda mig här i skogen,
annars fortsätter jag att skrika.
Vart är det?
Hallå?
Vi har det så trevligt ihop.
Här är det.
Här?
Vart ska du? Lämna mig inte.
Jag försöker förklara för dig.
Du måste hjälpa mig. Jag är i fara.
-Jag bryr mig inte. -Det menar du inte.
Vad du än gömmer dig från är inte värre än det här.
Den här tjejen, hon är knappt... mänsklig. Du anar inte vad hon kan göra.
Du tror att jag är en bra kille. Det är jag inte.
Jag struntar i dina problem. Gör inte såhär igen.
-Nästa gång är jag inte så snäll. -Kallar du det här snällt?
MAMMA
PAPPA
Vilka utmärkta föräldrar.
Mia?
-Vet du att det är midnatt här? -Lily!
Vad skönt att höra din röst.
Vad fint.
Är du okej?
Min mobil dör snart och jag måste härifrån.
Googla "färja ön Peregrine" och kolla när nästa färja kommer.
Har du inte internet? Har du skickats till Azkaban?
Lily, mobilen dör!
Okej.
Skumt.
Det står att det inte går färjor dit.
Hur tror du att jag kom hit?
-Det är ett läger här. -Inte vad jag kan se.
Det står att lägret stängde förra året för att...
...nån dog.
Vad mörkt.
Mia?
En tjej?
Var det en tjej som dog?
Ja. Nån sorts olycka.
Det är en hel artikel.
Jag skickar en skärmdump.
Lily, det här är viktigt.
Vad hette hon?
Hette hon Amber?
Amber? Jag ska kolla.
Nej!
Mia.
Vi har väntat på dig.
Ni måste väl bestraffa mig.
För det jag gjorde.
-Erkänner du? -Ja, ni kom på mig.
På bar gärning. Jag förstår om ni måste skicka hem mig.
Jag gick för långt.
-Minst sagt. -Nu tar vi det lite lugnt.
-Alla förtjänar en andra chans. -Inte jag.
-Jag hatar henne. -Mia.
Jag är bara uppriktig.
Ring färjan. Skicka hem mig.
Annars gör jag om det.
Jag fattar.
Du tror att du kan göra sådär mot nån...
...och slippa konsekvenserna.
Bra försök, unga dam.
-Men så utvecklas man inte. -Mags har rätt. Gå till stugan.
-Nej, jag kan inte... -Gå till stugan så pratar vi imorgon.
Det här är allvarligt.
Långt hemifrån, fångad, ensam.
Jag vet hur Mia känner sig.
Och nu får Mia reda på sanningen.
Saker...
...kommer aldrig kännas normala igen.
Jag är inte förvånad att Mia inte har visat sig här.
Tänk att göra sådär mot Piggie Smalls.
Grismasken. Jag tänkte ta med den hem.
Jag tycker synd om Amber. Hoppas att hon inte tar det för hårt.
Ja.
Det verkar inte så.
Är du okej?
Ja.
Du då?
Okej, lystring!
Gör er klara. Om tio minuter
ska vi gå på min favorittur här på ön.
Vi ska ta oss upp på Peregrine Peak.
Vänta, det som hände igår kväll då?
Ska vi låtsas som om blodbadet inte hände?
Jag drömde mardrömmar.
Vi tar det som hände igår på stort allvar.
Och nu måste vi fokusera på helande.
Inte på att röra om i grytan.
Medan ni är på Peregrine Peak
ser jag till att Mia städar upp allt.
Jag täckte över det så att ingen behöver se det.
Och du kommer säkert att få en ursäkt Amber.
Om du skulle kunna förlåta henne.
Okej.
Vi drar om tio.
Mia följer alltså inte med på turen.
Rätt åt henne.
Jag menar...
...du vet.
Du och Mia...
Ni har nåt ihop.
Vi har inget.
Inte nu längre.
Ställ er på rad.
Snabbt. Såja.
Vi tar det sakta och säkert och använder tekniken vi pratade om.
En i taget. Håll koll på den framför.
Personen bakom er gör detsamma.
Vi kollar krukorna.
Ja, det ser bra ut.
Vi måste byta.
Jag vill inte gå med Zac, efter det som hände på festen. Jag dör.
Vi måste byta.
Det känns skumt mellan mig och Kayleigh.
Okej.
Tack.
Amber, snälla.
Okej.
Nästa. Nej, det ser inte bra ut.
Jag skojar. Delvis åtminstone.
Vad gör du här?
Hjälper du mig?
Tack.
Du är bra på det här.
Jag älskar naturen.
Det rensar tankarna.
Bra. Fortsätt.
Okej, redo?
Harry!
Vart ska du?
Du.
Är du okej?
Du måste tycka att jag är riktigt dum.
Nej.
Alla är rädda för nåt.
Du verkar inte rädd.
Tja...
...jag är inte rädd för att klättra.
Men du skulle ha sett mig igår.
En lång historia, men...
...jag såg ett spöke.
Alex och jag såg ett i den läskiga gamla stugan.
Men Alex tror inte på spöken, så det var synd att hon såg ett.
Hon låtsas vara sjuk för att gå dit för att se hur det... funkar.
Jag sa: "Det är ett spöke.
Du bör kanske inte reta det."
Men vissa lyssnar inte.
Kan du säga till de andra att jag...
-Jag... -Jag hittar på nåt.
Tack.
-Gömmer du dig från zombier? -Snarare en arg mobb.
Ja, jag hörde om det. Du är inte populär här just nu.
-Amber satte dit mig. -Herregud!
Du såg det inte.
Hon gjorde det där med färgen men ingen reagerade.
Hon kontrollerar dem.
Jag tänker inte sova i samma stuga som henne efter det.
Titta inte på mig sådär. Jag vet hur det låter.
Jag tror på att Amber satte dit dig.
Du skulle inte bara ge dig på hennes klänning.
Du skulle snarare se till att hon får ätstörningar.
Tack?
Jag är bara ärlig.
Du tror mig åtminstone.
Alla andra är på Ambers sida. Du är väl bättre än ingen.
-Gulligt, men jag är inte på din sida. -Vet du vad?
Då kan du dra. Jag behöver ingen spydig sidekick.
Jag är inte här för din skull.
Jag och Petal blev skrämda här igår.
Men jag tror inte på hemsökta hus, så jag vill ta reda på vad vi såg.
Okej, Velma. Som du vill. Jag går.
Hallå. Hjälp!
Hallå!
-Hjälp! -Släpp ut oss! Vi är inlåsta!
-Hallå? -Släpp ut oss!
Hallå? Är det nån där?
Hjälp! Släpp ut oss!
Stackars Dev. Han vet åtminstone att Mia inte duger.
Ni skulle passa mycket bättre ihop.
Hoppas han inte är alltför ledsen.
-Kayleigh. -Vadå?
Håll tyst.
Amber!
Är du okej?
Aj!
Okej, benet inte är brutet, men du har en sträckning.
Hur gick det till?
Varför håll du inte koll?
Ursäkta, jag drack vatten.
Det var mitt fel. Jag räknade med att Dev hade koll.
Tja, du kan inte sätta tyngd på benet.
Vi måste vända.
Nej, snälla! Jag vill inte förstöra för alla.
Jag kan inte lämna gruppen, och... Mags är i lägret.
Jag kan ta med henne.
-Det är inte långt. -Tack.
Okej. Schyst Dev.
Be Mags titta till det när ni kommit fram.
Ett trä föll kanske mot dörren.
Vi måste ta oss ut.
Jag ska bort från ön, men min mobil är död,
så jag måste in på kontoret.
Men du tänker ta en tupplur?
Va? Nej!
Jag såg nåt igår som jag inte kan förklara, och jag ogillar mysterier.
Jag gillar svar.
Men den här ön är full av frågor.
Jag hörde en flicka gråta och sjunga i det här rummet.
Men det fanns ingen flicka.
Jag hörde också en flicka gråta.
I skogen. Men du hörde inte exakt var det kom från?
-Det är Amber. Allt är på grund av henne. -Glöm Amber.
Det här handlar inte om vem av er som är tuffast.
Jag pratar om...
...ett spöke.
En ande.
Jag tror inte på spöken, men det finns ingen annan förklaring
så jag gissar på spöken.
Jag pratar om samma sak.
-En tjej dog här förra året. -Så varför tjatar du om Amber?
För att det är hon.
Amber är spöket.
Är du okej?
-Jag försöker att hålla dig stadigt. -Det är okej.
Du måste börja bli trött.
Vi vilar lite.
Var inte din mobil död?
Det var den.
Det är min vän Lils. Det här bevisar vad jag sa.
-Det måste ha varit Amber som dog. -Okej.
"Flicka död efter tragisk olycka på en ö."
Var är du Amber?
Nej, det här stämmer inte.
-Det där är inte Amber. -Jag ser det.
Det står att hon hette Midge.
Ett uselt namn på ett spöke.
Vänta.
Midge.
Jag känner igen det namnet.
MIDGE R
Hon var här.
I det här rummet.
Sådär. Sitter du bra?
Hur går det?
Bra. Jag är en superhjälte i smyg, så jag är van vid
att bära ut folk ur byggnader,
rädda dem från trasiga tåg...
Din hemlighet är trygg hos mig.
Jag menade inte så.
Hur känner du kring Mia?
-Jag vet att ni... stod varandra nära. -Inte nu längre.
Jag har kommit över det.
Jag vet att Mia sårade dig.
Du ser alltid...
...det goda i folk.
Hon var bara...
...inte den jag trodde.
Jag kan hjälpa dig.
Jag kan få din smärta att försvinna.
Jag kan hjälpa dig att glömma Mia.
Du har rätt.
Jag måste glömma henne.
Hon bedrog mig.
Allt var en lögn.
Hon var falsk.
Jag avskyr det.
Hon gillade inte mig.
Allt var bara...
...ett spel.
Det jag trodde vi hade var inte äkta. Det betydde inget.
Jag är också sån.
Jag vill också ha nåt äkta.
Spöken är immateriella skuggbilder.
Midge dog på ön och lämnade spår.
Tänk om Midge försöker säga att Amber dödade henne?
Sakta i backarna, Alice.
Jag kan inte tro så många omöjliga saker innan frukost.
Jag har knappt vant mig vid tanken på spöken.
Vi tar reda på var Midge dog. Hon kanske måste begravas.
-Det är väl så det funkar? -Okej.
Leta efter Casper om du vill.
Jag vill bort från Amber.
-Det var trevligt. -Tack.
Tack för hjälpen.
Klarar du dig?
Jag klarar mig.
Hör av dig om du behöver mig.
Vi ses sen.
Hem, kära hem.
Dit vill vi alltid när vi är rädda.
Det sägs att hjärtat finns där.
Hallå?
-Mamma! -Vem är det?
-Mamma, det är jag. -Jag hör inte.
Håll dig borta från mig.
Jag vet det om dig och Midge.
Stackars Mia.
Känner hemlängtan.
Då är det dags att ge sig av.
Uttrycket kanske stämmer.
Borta bra men hemma bäst.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt