‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני לא מאמין שמיה עשתה את זה.‬ ‫-נטפל בזה, בסדר? תניחי את הידיים שלך.‬
‫אל תגעי בכלום...‬
‫את לא משוגעת.‬
‫לוקה!‬
‫לוקה! לוקה!‬
‫לוקה!‬
‫אני יודעת שאתה שם, תפסיק להסתתר וצא החוצה.‬
‫לוקה!‬
‫אתה לא יכול להופיע כמו אדם רגיל?‬
‫קח אותי למקום עם קליטה, אני צריכה להתקשר.‬ ‫-סליחה? קיבלת מכה בראש?‬
‫לא, אני...‬ ‫-את חושבת שתצעקי ואבוא בריצה?‬
‫זה נראה לך מצחיק?‬ ‫-זה לא מצחיק. אני צריכה שתיקח...‬
‫אני לא לוקח אותך לשום מקום.‬ ‫אני אמור להסתתר.‬
‫אם תנסי שוב דבר כזה, אני...‬ ‫-אתה מה?‬
‫מה תעשה? קדימה, קשוח שכמוך, נראה אותך.‬
‫יופי.‬
‫קח אותי למקום עם קליטה‬ ‫או שתהרוג אותי ותקבור אותי ביער,‬
‫אחרת, אמשיך לצעוק.‬
‫איפה זה? הלו?‬
‫אני שמחה שאנחנו מבלים יחד.‬ ‫-הגענו.‬
‫כאן?‬
‫היי, לאן אתה הולך? אל תעזוב אותי.‬
‫אני לא יודעת איך להבהיר את עצמי.‬
‫אתה צריך לעזור לי. אני בסכנה.‬
‫ולי לא אכפת.‬ ‫-אתה לא מתכוון לזה.‬
‫לוקה, כל מה שאתה מסתתר ממנו‬ ‫זה כלום לעומת זה.‬
‫הילדה הזו, היא לא...‬
‫אנושית. אין לך מושג מה היא מסוגלת לעשות.‬ ‫-את חושבת שעמוק בפנים אני בחור טוב.‬
‫אני לא.‬
‫לא אכפת לי באיזה צרות את.‬ ‫אל תנסי את זה שוב לעולם.‬
‫בפעם הבאה לא אהיה נחמד כ"כ.‬ ‫-אתה קורא לזה נחמד?‬
‫- אימא -‬
‫- אבא -‬
‫מושלם. ההורות המצוינת ממשיכה.‬
‫- לילס -‬
‫מיה?‬
‫את יודעת שחצות כאן, נכון?‬ ‫-לילי!‬
‫אני שמחה שענית. טוב לשמוע את הקול שלך.‬
‫זה נחמד. את בסדר?‬
‫בקצרה, הסוללה שלי עומדת להיגמר‬ ‫ואני צריכה לצאת מכאן.‬
‫תחפשי בגוגל "מעבורת אי פרגרין",‬ ‫ותבדקי מתי המעבורת הבאה.‬
‫אין לך אינטרנט?‬
‫אימא שלך שלחה אותך לאזקבאן?‬ ‫-לילי, הסוללה נגמרת.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫מוזר. כתוב שאין מעבורות לאי פרגרין.‬
‫בטח שיש. איך לדעתך הגעתי לכאן?‬
‫יש מחנה קיץ.‬ ‫-לא לפי מה שכתוב.‬
‫כתוב שהמחנה נסגר בשנה שעברה, כי...‬
‫מישהי מתה.‬
‫זה אפל.‬
‫מיה?‬ ‫-ילדה?‬
‫זו הייתה ילדה שמתה?‬ ‫-כן. תאונה כלשהי.‬
‫יש מאמר שלם. חכי, אשלח לך צילום מסך.‬
‫לילי, זה חשוב.‬
‫איך קראו לה?‬
‫קראו לה אמבר?‬
‫אמבר? רגע, אבדוק.‬
‫לא, לא, לא!‬
‫מיה.‬
‫חיכינו לך.‬
‫אני מניחה שתענישו אותי. על מה שעשיתי.‬
‫אז את מודה?‬ ‫-כן, תפסתם אותי.‬
‫על חם. אבין אם תשלחו אותי הביתה.‬
‫הרחקתי לכת.‬
‫זה בלשון המעטה.‬ ‫-בואו לא נקדים את המאוחר.‬
‫לכולם מגיעה הזדמנות שנייה.‬ ‫-לא לי.‬
‫אני שונאת אותה.‬ ‫-מיה.‬
‫אני אומרת את האמת.‬
‫תזמינו מעבורת, תשלחו אותי הביתה.‬ ‫או שאעשה זאת שוב.‬
‫כן, אני מבינה מה העניין.‬
‫את חושבת שתוכלי‬ ‫לעשות דבר כזה לחניכה, ואז...‬
‫להפליג הרחק מן ההשלכות.‬
‫ניסיון יפה, גברת צעירה.‬
‫אבל לא כך צומחים.‬ ‫-מגס צודקת. חזרי לבקתה שלך.‬
‫לא, בבקשה...‬ ‫-חזרי לבקתה שלך ונבחן את זה מחר.‬
‫כי זה רציני.‬
‫הרחק מן הבית, לכודה, בודדה.‬
‫אני יודעת איך מיה מרגישה.‬
‫ועכשיו מיה מגלה את האמת.‬
‫דברים... לעולם לא ירגישו שוב נורמליים.‬
‫יודעים מה? אני לא מופתע שמיה לא כאן.‬ ‫לא יאמן מה היא עשתה לפיגי סמולס.‬
‫מסכת החזיר. רציתי לקחת אותה הביתה.‬
‫אני מרחם על אמבר.‬ ‫מקווה שהיא לא לוקחת את זה קשה מדי.‬
‫כן.‬
‫לא נראה ככה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫מה איתך?‬
‫בסדר, חניכים, הקשיבו.‬
‫כולם להיות מוכנים בעוד עשר דקות‬
‫לאחד מהטיולים האהובים עליי‬ ‫שיש לאי הזה להציע.‬
‫אנחנו מטפסים לפסגת פרגרין.‬
‫רגע, מה לגבי אתמול בערב?‬
‫אנחנו אמורים להעמיד פנים‬ ‫שמרחץ הדמים הזה לא התרחש?‬
‫היו לי סיוטים.‬
‫אני מבטיח שאנחנו לוקחים‬ ‫את מה שקרה אתמול בערב ברצינות רבה.‬
‫ועכשיו, אנחנו צריכים להתמקד בריפוי.‬
‫לא להוסיף בעיות.‬
‫ולכן, בזמן שתהיו בפסגת פרגרין,‬
‫אני אוודא שמיה תנקה הכול.‬
‫כיסיתי את זה אתמול כדי שלא יראו את זה.‬
‫ואני בטוחה שגם תגיע אלייך התנצלות, אמבר.‬
‫אם תמצאי מקום בלבך לסלוח לה.‬
‫בסדר, אם כך. יוצאים בעוד עשר דקות.‬
‫אני מניחה שמיה לא תצא איתנו למסלול.‬ ‫מגיע לה.‬
‫כלומר...‬
‫אתה יודע.‬
‫אתה ומיה...‬
‫יש ביניכם משהו.‬ ‫-אין כלום.‬
‫כבר לא.‬
‫הסתדרו בשורה.‬
‫בזריזות. זהו זה.‬
‫נעשה את זה לאט‬ ‫ונשתמש בטכניקות עליהן דיברנו.‬
‫אחד אחד. תשמרו על מי שלפניכם,‬ ‫ומי שמאחוריכם יעשה אותו דבר.‬
‫בואו נבדוק את הקסדות.‬
‫כן, הקסדה במקום.‬
‫אנחנו חייבות להתחלף.‬ ‫אני לא יכולה לשמור על זאק.‬
‫לא אחרי מה שקרה במסיבה. אני אמות.‬
‫בוא נחליף.‬
‫אני לא יכול לעבוד עם קיילי.‬ ‫עדיין מוזר בינינו.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫אמבר, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫הבא בתור. אוי, לא, זה נראה רע עליך.‬
‫אני צוחק, אני צוחק. טוב, אני חצי צוחק.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫תעזור לי?‬
‫תודה.‬
‫אתה ממש טוב בזה. אתה יודע...‬
‫אני אוהבת להיות בטבע.‬ ‫זה עוזר להסיח את דעתי.‬
‫זה טוב. תמשיכי כך.‬
‫בסדר. מוכנים?‬
‫הארי!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫את בטח חושבת שאני מתנהג בטיפשות.‬
‫לא.‬
‫כולם מפחדים ממשהו.‬
‫את לא נראית מפוחדת.‬
‫טוב, טיפוס זה לא מה שאני מפחדת ממנו. ‬
‫אבל היית צריך לראות אותי אתמול.‬
‫זה סיפור ארוך, אבל...‬
‫ראיתי רוח רפאים.‬
‫אלכס ואני מצאנו אחת בבקתה ישנה ומפחידה.‬
‫אבל אלכס לא מאמינה ברוחות רפאים,‬ ‫אז זה חוסר מזל שהיא ראתה אחת.‬
‫היא העמידה פני חולה‬ ‫כדי שתוכל לחזור ולראות איך זה עובד.‬
‫אמרתי לה, "זו רוח רפאים.‬ ‫אולי אל תחזרי ותציקי לה".‬
‫אבל יש אנשים שלא מקשיבים.‬
‫תוכלי לומר לאחרים שאני...‬
‫ש... יש לי...‬ ‫-אני אמציא משהו.‬
‫תודה.‬
‫מתכוננת לאפוקליפסת זומבים?‬ ‫-יותר להמון זועם.‬
‫כן. שמעתי על זה.‬ ‫לא אוהבים אותך כרגע בפרגרין.‬
‫אמבר סידרה אותי.‬ ‫-אלוהים אדירים!‬
‫את לא ראית אותה.‬
‫היא זו שהתעסקה עם הצבע,‬ ‫וכולם עמדו שם כאילו זה לא קורה.‬
‫היא שולטת בהם.‬ ‫אין סיכוי שאשאר איתה באותה בקתה אחרי זה.‬
‫תפסיקי להסתכל עליי ככה.‬ ‫אני יודעת איך זה נשמע.‬
‫אני מאמינה שאמבר סידרה אותך.‬
‫אני בספק שתעשי משהו בסיסי‬ ‫כמו להרוס לה את השמלה.‬
‫תודה.‬ ‫-רק אומרת את מה שאני רואה.‬
‫לפחות את מאמינה לי.‬ ‫כל השאר בצד של אמבר.‬
‫אני מניחה שאת עדיפה על כלום.‬ ‫-מחמם את הלב, אך אך אני בצד שלך.‬
‫יודעת מה?‬
‫אז צאי החוצה. אני לא צריכה שוליה עוקצנית.‬ ‫-ולא תקבלי. אני לא כאן בשבילך.‬
‫אותי ואת פטל הפחידו אתמול בחדר הזה.‬
‫אך אני לא מאמינה בבתים רדופי רוחות,‬ ‫אז אני לא עוזבת עד שאבין מה ראינו.‬
‫בסדר, ולמה. תרגישי חופשי. אני אלך. ‬
‫היי. הצילו!‬
‫היי.‬ ‫-היי!‬
‫הצילו!‬ ‫-תנו לנו לצאת! אנחנו נעולות.‬
‫הלו?‬ ‫-תנו לנו לצאת!‬
‫הלו? יש שם מישהו?‬
‫הצילו! תנו לנו לצאת!‬
‫דב המסכן. עכשיו הוא יודע‬ ‫שמיה לא טובה מספיק. ‬
‫שניכם הרבה יותר מתאימים.‬
‫אני מקווה שהלב שלו לא שבור מדי.‬
‫קיילי?‬ ‫-מה?‬
‫תשתקי.‬
‫אמבר!‬
‫את בסדר?‬
‫בסדר. החדשות הטובות הן שהיא לא שבורה.‬
‫אבל היא התעקמה.‬
‫איך זה קרה?‬
‫למה לא שמרת עליה?‬
‫אני מצטער. שתיתי מים.‬ ‫-לא, זו הייתה אשמתי. הנחתי שדב היה בעמדה.‬
‫טוב, את לא יכולה לדרוך עליה.‬
‫נצטרך לחזור.‬ ‫-לא, בבקשה. אני לא רוצה להרוס לכולם.‬
‫אני לא יכול לעזוב את הקבוצה ו...‬
‫מגס נמצאת במחנה.‬ ‫-אני יכול לקחת אותה.‬
‫זה לא רחוק.‬ ‫-תודה.‬
‫בסדר. כל הכבוד, דב.‬
‫ברגע שתחזרו, תגיד למגס שתבדוק אותה.‬
‫אולי עץ נפל על הדלת.‬ ‫-אנחנו חייבות למצוא דרך החוצה.‬
‫אני עוזבת את האי, אבל הטלפון שלי לא פועל,‬
‫אז אני צריכה את זה שבמשרד.‬
‫אבל את מתכננת ללכת לישון?‬
‫מה? לא!‬
‫אתמול ראיתי כאן משהו שאני לא יכולה להסביר,‬
‫ואני לא אוהבת תעלומות. אני אוהבת תשובות.‬
‫אבל האי הזה מלא בשאלות.‬
‫שמעתי ילדה בוכה ושרה כאן, בחדר הזה.‬ ‫אבל לא הייתה כאן ילדה.‬
‫גם אני שמעתי ילדה בוכה.‬
‫ביער. ולא הצלחת להבין מהיכן זה מגיע?‬
‫זו אמבר. זו היא.‬ ‫-תשכחי מאמבר.‬
‫אין לזה קשר לרצון שלך‬ ‫להיות ילדת אלפא מרושעת.‬
‫אני מדברת על...‬
‫רוח, בסדר?‬
‫רפאים.‬
‫ונכון שאמרתי שאני לא מאמינה ברוחות רפאים,‬ ‫אבל אין הסבר אחר‬
‫אז אני בוחרת ברוחות רפאים.‬
‫אני מדברת על אותו הדבר.‬ ‫ילדה מתה כאן שנה שעברה.‬
‫אז למה את ממשיכה לדבר על אמבר?‬ ‫-כי זו היא.‬
‫אמבר היא רוח הרפאים.‬
‫את בסדר?‬
‫מנסה לא להקפיץ אותך יותר מדי.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אבל אתה בטח מתעייף.‬
‫בוא ננוח קצת.‬
‫חשבתי שהטלפון שלך לא פועל.‬ ‫-הוא לא פעל.‬
‫זו חברה שלי, לילס. זה יוכיח מה שאמרתי לך.‬ ‫אמבר בטוח הילדה שמתה.‬
‫בסדר. "ילדה מתה לאחר תאונה טרגית באי".‬
‫בסדר, איפה את, אמבר?‬
‫לא, זה לא יכול להיות.‬
‫זו לא אמבר.‬ ‫-אני רואה את זה.‬
‫כתוב ששמה הוא מידג'.‬
‫זה שם נוראי לרוח רפאים.‬
‫רגע.‬
‫מידג'.‬
‫ראיתי את השם הזה.‬
‫- מידג' ר. -‬
‫היא הייתה כאן.‬
‫בחדר הזה.‬
‫הנה. תנוחי כאן.‬
‫מה שלומך?‬
‫הכול בסדר. אני גיבור על בחשאי,‬ ‫אז יש לי הרבה ניסיון‬
‫בסחיבת אנשים מחוץ לבניינים בוערים,‬ ‫להציל אותם מרכבות שיצאו משליטה.‬
‫הסוד שלך שמור איתי.‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫איך אתה מרגיש לגבי מיה? אני יודעת ש...‬
‫הייתם קרובים.‬ ‫-כבר לא.‬
‫התגברתי על זה.‬
‫אני יודעת שמיה פגעה בך.‬
‫זה כי אתה תמיד...‬
‫רואה את הטוב באנשים.‬ ‫-היא פשוט...‬
‫לא הייתה מי שחשבתי שהיא.‬
‫אוכל לעזור לך, דב.‬
‫אוכל להעלים את כל כאבך.‬
‫אוכל לעזור לך לשכוח את מיה.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫אני צריך לשכוח ממנה.‬
‫היא שיחקה בי, אמבר.‬
‫הכול היה שקר.‬
‫היא מזויפת.‬
‫ואני שונא מזויפים.‬
‫היא לא חיבבה אותי.‬
‫אלו היו רק...‬
‫משחקי מוחות.‬
‫מה שחשבתי שהיה לנו לא היה אמיתי.‬ ‫היה חסר משמעות.‬
‫גם אני ככה.‬
‫גם אני רוצה משהו אמיתי.‬
‫רוחות רפאים הן תופעה על טבעית שיורית.‬
‫מידג' מתה על האי, אז היא השאירה עקבות.‬
‫מה אם מידג' מנסה לומר לנו שאמבר הרגה אותה?‬ ‫-וואו, תאטי, אליס.‬
‫אני לא יכולה להאמין לכ"כ הרבה‬ ‫דברים לא אפשריים לפני ארוחת הבוקר.‬
‫אני עדיין מסתגלת לעולם עם רוחות רפאים.‬
‫כדאי שנמצא איפה מידג' מתה.‬ ‫אולי צריך להביא למנוחות את עצמותיה,‬
‫ככה הדברים האלה עובדים, נכון?‬ ‫-בסדר. לכי לחפש את קספר אם בא לך.‬
‫אני מתרחקת מאמבר.‬
‫לא, זה היה ממש נחמד.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה שעזרת לי.‬ ‫-את תהיי בסדר?‬
‫אהיה בסדר.‬ ‫-אם תצטרכי אותי, את יודעת איפה אני.‬
‫נתראה תכף.‬
‫אין כמו בבית.‬ ‫לשם כולנו רוצים ללכת כשאנחנו מפחדים.‬
‫אומרים ששם נמצא הלב.‬
‫הלו?‬
‫אימא!‬ ‫-הלו? מי זו?‬
‫אימא, זו אני.‬ ‫-אני לא שומעת.‬
‫תתרחקי ממני, אמבר.‬ ‫אני יודעת עלייך ועל מידג'.‬
‫מיה המסכנה.‬
‫מתגעגעת הביתה.‬
‫אז הגיע הזמן ללכת.‬
‫ואולי הפתגם הישן הוא נכון.‬
‫באמת אין כמו בבית.‬
‫תרגום כתוביות: עידו ביטון‬