Kom med et godt bud, Grey.
Inden der opstår budkrig.
Jack, hvordan fik du kapret hende? Deana har ikke udstillet i årevis.
- Forretningshemmelighed. - Kan du gøre det samme med din far?
- Jeg gad godt vide, hvad han laver. - Det gad vi alle.
Ruth. Var vi ikke enige om, at du ikke kom i aften?
Jeg ville bare sige, at det er godt gået.
- Vi har da klaret det okay. - Nyd det. I fulde drag.
- For nu er det forbi. - Undskyld, hvad?
Min familie sælger galleriet, Jack.
Havde du troet, du kunne køre galleriet i al evighed?
Vi er skilt. I hvert fald så snart du underskriver.
Galleriet er mit hjem. Jeg har lagt min sjæl her.
Men ikke en klink.
- Okay, så køber jeg galleriet. - Har du vundet i lotto?
Måske kan jeg sælge huset i Italien. Sammen med min far.
Den forladte rønne, ingen må nævne eller besøge?
Din far er en selvglad nar, som ikke engang har set dit galleri.
Han går aldrig med til at sælge.
Hold dig hellere til lottoplanen. Du får én måned.
Robert Foster her. Du ved, hvad du skal gøre.
Far, det er mig igen. Jeg er der om 20 minutter.
Vær nu klar, ikke? Vi skal nå toget til Calais.
FOSTERS PRANGENDE DEBUT
Hold øje med Robert Foster
Hallo?
- Hvor er dine ting? - Jeg rejser med meget lidt.
- Du har ikke pakket, vel? - Jeg troede, det var i morgen.
- Du kunne godt have lagt en besked. - Robbie? Har du set min jakke?
- Nå ... hej. - Jessica, det er min søn, faktisk.
- Jack, det er Jessica. - Hej, Jessica.
- Fuck dig. - Jessica!
Jessic... Jennifer?
Jennifer, Jennifer. Pis.
- Te? - Jeg laver te. Du skal pakke.
Vil du læse hele vejen?
Motorvejen mod Dover er kendt som de britiske øers kedeligste strækning.
Spørg hvem som helst.
- Så du vil ikke snakke med mig? - Hvad vil du gerne snakke om?
Almindelige far-søn-ting.
Hvad er din holdning til hentaimanga? Er det kunst eller pornografi?
- Nej: "Hvordan går det på arbejdet?" - En mere skabelonagtig samtale.
- Hvordan går det på arbejdet? - Glem det. Læs din bog.
Nej, det her lover godt. Spiser du nok?
- Så du kampen i aftes? - Hvilken kamp?
Den med bolden.
- Hvordan har Ruth det? - Alle tiders. Jeg skulle hilse.
Herligt.
Hvad nager dig? Ud med sproget.
Huset er nok ikke, som du husker det.
- Hvorfor ikke det? - Du var der sidst, da du var syv.
Tag nu bare væggene. De er ikke blevet malet i flere årtier.
- Det fikser vi snildt. - Og haven trænger nok til en tur.
Jeg forventer ikke et slot. Vi shiner det op og får det solgt.
Hvorfor har du så travlt?
Jeg hører ikke fra dig i månedsvis. Og nu skal det hus sælges.
- Helst i går. - Huset har stået tomt i tyve år.
Glæd dig over, du er hjemme igen på lørdag med en fed check, -
- du kan fyre af på fremmede damer.
Døm ikke min livsstil ud fra Jessica.
- Jennifer. - Pis!
Jack! Vi må lige bruge et øjeblik på ...
Ruth og jeg vil købe galleriet af hendes forældre.
Så jeg har brug for pengene.
Flyvende dinosaurus på 11 bogstaver.
Er det en "hvorfor-kører-du-aldrig-saurus"?
Det er meget mere end 11.
Skal vi lege Skibet er ladet med?
Skibet er ladet med Q.
Lad mig prøve.
Hold da kæft.
- Jeg vågner om et øjeblik. - Alt ser værre ud i mørke.
Hvad fanden er det?
Nu skal jeg lade dig få fred.
Ræk mig den der ... knivtingest.
I det mindste er udsigten ret god.
Er det, hvad du kan svinge dig op til over for et af naturens vidundere?
- "Udsigten". - Du har ikke engang set på den.
To cypresser indrammer kompositionen -
- og trækker ubevidst øjet over mod fokus, den perfekt centrerede villa.
Og alt samles af det guddommelige, bølgende toscanske bjerglandskab.
Kan du huske sidst på eftermiddagen?
Når lyset rammer de vinduer, mister man helt pusten.
Nej, det er bare støvet. Hvordan kunne du lade det forfalde?
- Øv, og så blev vi afbrudt. - Det må være ejendomsmægleren.
- Hun kommer for tidligt. - Udsigten er en 10'er.
Men hullerne på vejen trækker ned. Måske får jeg piskesmæld.
- Hvem af jer er Jack? Kate Lewis. - Jack. Nå, det havde jeg sagt.
- Robert. - Goddag. Lad os se, hvad vi har.
Ikke det bedste førstehåndsindtryk. Det kan kun blive bedre.
Hoveddøren?
Jeg er ærlig talt helt mundlam.
- Kender du Franz Kline? - Burde jeg det?
- Det er min homage til hans stil. - Du har malet det der?
Aha.
- Der er et stort hul i loftet. - Ja, men skelettet er solidt.
Ikke også, Kate? Eller vil du kaldes Katie?
Kate. Bare Kate.
Og kønne Kate. Og arrige Kate nu og da.
Men den yndigste af alle Kater.
- Det er fra "Trold kan ... - ... tæmmes".
Af Shakespeare.
Tror du, vi kan lave et hurtigt salg, Kate?
Det kommer an på, om I vil tjene på det.
Toscana er en romantisk idyl. Derfor kommer mine kunder her.
Hvis jeg tog dem med til det her, ville de sige:
"Kate, du lovede mig drømmen.
Med underlægningsmusik af Puccini, hvor alle bekymringer ville fordufte.
Men du giver mig en byggeplads, hvis vægge er malet af Mussolini."
Når det er sagt ... Hvis I giver det en ordentlig omgang, kan det sælges.
På plussiden er der vand i rørene. Det går folk op i.
Og jeg kan godt lide skelettet.
Det ville jeg ikke gøre nu. Det begynder at regne om lidt.
Du skal nok ikke gå ind på badeværelset.
Der er en stor væsel i håndvasken. Det er ikke en eufemisme.
Vi må få, hvad vi kan, for huset, som det er. Det bliver ...
... ikke en skid. Men jeg klarer det ikke alene.
Eller vi kunne beholde huset.
Bortset fra væslen. Den er lidt for familiær.
Vi sælger det her hus på den ene eller anden måde.
- Hvor skal du hen? - Ud at købe et galleri.
Jack. Hvad vil du?
Jeg er i Italien. Jeg har overtalt min far til at sælge huset.
Så jeg kan godt købe galleriet.
Du mener det faktisk.
Der er allerede interesserede købere.
Du gav mig en måned.
Har du brug for hjælp til at vælte mere?
- Har du altid så travlt? - Jeg har lukket om mandagen.
Nå, hvor har du så lært at tale engelsk?
- Af Snurre Snup. - Hva'?
Italienske skoler tvinger børnene til at se tegnefilm for at lære engelsk.
Det står i loven.
- Det anede jeg ikke. Sejt nok. - Selvfølgelig gør de ikke det.
Jeg boede i England i et år og arbejdede på en restaurant.
- Er du på ferie? - Gid jeg var.
Jeg er her for at sælge familiens gamle hus.
- Hvor? - På landet i retning mod Pienza.
- Hold da op. Det smager fantastisk. - Det ved jeg.
- Er jeres hus tæt på det forladte? - Det er nok det.
Det med den smukke sø?
- Jeg elsker det hus. - Gør du?
Vil du købe det?
Jeg kan kun betale i risotto. Hvor mange portioner koster det?
Tre er vist nok. Og en god flaske rødvin.
Du fatter slet ikke, hvor god den risotto er.
Fint nok. To flasker.
Og de skal være store.
Jeg har aldrig set det indvendigt.
Det er nok meget godt.
- Tak for den skønneste mad. - Velbekomme.
Du er heldig, du har det smukke hus.
Der skal gøres tusind ting ved det.
Det tog mig fem år at fikse det her. Men nu ...
Fem år. Jeg har ikke engang fem uger. Nå ...
- Godaften, englænder. - Jack.
- Natalia. - Godaften, Natalia.
Du forestiller dig ikke, hvor smukt huset var, da jeg så det første gang.
Jeg har tænkt over noget. Vi bør ære husets historie.
Så længe det går hurtigt.
I orden.
Vi begynder i morgen. Ordentligt.
Stedet har overhovedet ikke ændret sig.
Godt. Jeg har inddelt opgaverne i dem, vi selv kan klare, -
- og dem, der kræver håndværkere.
Måske kender Kate nogen. Tror du ikke det?
Far!
- Har du set den her film? - Nej.
Vi kan selv male. Først nedenunder, så værelserne.
Måske kan vi bare ... Hører du overhovedet efter?
- Jeg multitasker. - Hvad var det så, jeg sagde?
Noget fascinerende om at male. Men klap lige hesten.
Vi har et større problem.
- Øjeblik. - Lad mig se.
- Den er der stadig. Hvad er planen? - Vi jager den ud ad vinduet.
- Hvordan? - En, to, tre, bøh.
- Hvad? - Det er en klassisk teknik.
- En, to, tre ... - Bøh!
Så vi angriber væslen og håber, den begår selvmord?
Ud ad vinduet.
- Vinduet er ikke engang åbent. - Har du en bedre idé?
- Vaeselle. - Fritte. Fritto.
- Lupo! Som en rotte. - Med tænder.
Stor som en rottebaguette.
Groft oversat: "Det er bestemt muligt."
Noget i retning af: "Ikke noget problem."
- Og det er: "God nyhed. Alt virker." - Du er lærenem.
Far?
Far? Vil du gerne have et billede af vægmaleriet?
- Hvad? - Vi bliver nødt til at overmale det.
- Vil du have et minde om det? - Vil du fjerne mit maleri?
- For at tækkes køberne. - Hvorfor?
Forventer du, at de har lige så lidt forstand på moderne kunst som dig?
Det er ikke uden kunstneriske kvaliteter ...
Er det din professionelle vurdering?
- Hvad skal det sige? - Dem, der kan, gør det.
Dem, der ikke kan, leder deres kones galleri.
Hvor er så dine malerier? Du har ikke malet i evigheder.
Du tager fejl. De sidste fem år har jeg færdiggjort flere malerier.
Hvis du rører den væg, svarer jeg ikke for konsekvenserne.
- Jeg løfter ikke en finger her! - Hvad laver du derinde?
- Hold da op. - Du vover på at være nedladende.
Er dine færdige malerier lige så gode?
De er elendige. Hvis jeg turde, brændte jeg dem.
Nej. Jeg har fået nok af det her.
Vi er i Italien. Vi kan da i det mindste spise godt.
- Ciao. - Ciao. Sådan skal her se ud.
Der er film på pladsen i aften. Men først skal alle have middag.
- Ciao. Jeg hedder Natalia. - Robert.
- Min far. - Roberto.
- Her er vist ikke plads. - Vi skaber plads.
- Undskyld, min familie fester. - Din familie?
Det er min svogers fødselsdag. Det er min søster Clara. Velbekomme.
Gud, hvor smager det skønt!
Kys! Kys! Kys!
Det er nok en Tinderdate.
Du kender vel Tinder, ikke? Appen.
- Ved du, hvad en app er? - Ja da.
- Tinder er en datingapp. - På computeren?
- Nej, mobilen. - På mobilen?!
- Ja, det er en app. - Hold dog op med det der app!
Hvad er der nu galt med at danse? En drink? Et mirakuløst tilfældigt møde?
Nu har man en algoritme, der bytter tilfældighed ud med sandsynlighed.
- Så bliver man ikke så ofte skuffet. - Sludder. Man bliver altid skuffet.
Alle skuffer nogen før eller siden. Hvordan man kommer tilbage ...
Se, det er romantik.
- Undskyld. - Helt i orden.
- Luigi. - Roberto. Er du okay?
Er I englændere?
Er det ikke lidt for tidligt selv for dig?
- Marzio. - Natalia.
- Kan jeg hjælpe dig? - Vi er to.
Ja. Vi har ikke flere borde.
Du kan nok godt finde et.
Er der et problem?
- Der er ikke noget problem. - Godt.
Næste gang bestiller jeg bord.
Undskyld. Natalia har fortalt mig om jeres villa.
Jeg er meget gammel, men jeg husker den familie, som ejede huset.
- De hed Pa... Pa... - Pazzini.
- Det var min kones familie. - Blev du gift med Pazzini-pigen?
- Ja. - Herligt.
Clara, hvad skete der med hende? Altså hende Pazzini-pigen?
Kan du ikke huske det, Giovanni? Hun døde i en frygtelig bilulykke.
Det gjorde hun da også.
- Fabelagtig udsigt. - Fabelagtig udsigt.
Kunne du lide filmen?
Jeg forstod ikke et ord, selvom halvdelen af mig er herfra.
Jeg har hørt om din mor, Jack. Det gør mig ondt.
Jeg må have kunnet tale lidt italiensk engang.
Jeg kan slet ikke huske noget.
Vista spettacolare. Gentag efter mig.
- Molto bene. - Vista spettacolare.
Fabelagtig udsigt.
Hey, I to! Manden her har en fødselsdag, der skal fejres.
- Kom nu! - Vi er fulde, okay?
- Det er en supersjælden Vespa! - Hvem har malet det her?
- Skyldig. - Ikke skyldig. Bravo!
Hvordan fanden fik du gang i den?
Meget dramatisk. Og du har sat dig på al whiskyen.
- Hvem er det? - Det er min datter. Anna.
Hun er otte ... og et kvart år. Glem endelig ikke det kvarte.
- Hun ligner dig på en prik. - Giv mig den.
Det er ...
- Hendes far. - Fyren fra restauranten?
Han er min eksmand.
Jeg kæmpede ved skilsmissen for at få min skat.
Hun er det eneste, der betyder noget. Men jeg tabte.
Fordi han løj om mig. Så jeg har hende kun halvdelen af tiden.
Og i ferier.
Det er jeg rigtig ked af at høre.
Vi har rigtig gode ferier.
Natalia! Hop op! Det er skidesjovt!
Undskyld.
- Den er god. - Den er okay.
- Den er virkelig flot. - Den er smuk!
Luigi! Luigi!
Vent lidt. Hold da op. Stå lige stille.
- Nej, Roberto. - Stå helt stille. Jeg er hurtig.
Har du malet mange portræt...
- Må jeg se det? - Okay. Men du vil hade det.
Folk er ikke gode til at se sig selv.
Okay. Jeg er klar.
Så længe man rammer øjnene, er den hjemme.
- Hvor har du den fede scooter fra? - Min kone fandt den vist.
Hvorfor gør du altid det der?
Hvad?
Når du endelig nævner mor, og det gør du næsten aldrig, -
- siger du altid "min kone", "din mor".
Hvorfor bruger du aldrig hendes navn?
- Hun hedder Raffaella. - Ja, okay. Raffaella.
Og hvorfor er der kun den scooter tilbage efter hende? Det er da sært.
- Som om hun slet ikke fandtes. - Du har fået for meget at drikke.
Hvis du elskede hende det mindste, hvorfor lod du så huset forfalde?
Jack, vi har gæster.
Naturligvis. Gæster.
Beklager, at jeg ikke kan skrue op for Foster-charmen på kommando.
Det lader jeg dig om.
Jack! Vent.
Vi har ikke haft en eneste samtale om mor, efter hun døde.
Ikke én. Han nævnte aldrig hendes død.
Han sagde bare, at nu skulle jeg være et mandfolk.
Hvilket er en stor joke, for hvad ved han om at være et mandfolk?
Jeg prøvede sådan at være et mandfolk for hans skyld.
Jeg græd ikke til begravelsen. Og det var jeg så stolt af.
De fleste syvårige i dag græder, bare de taber en is.
Men jeg græd ikke.
Jeg ved vist ikke, hvordan man sørger.
Bare rolig.
Det skal nok gå alt sammen.
Vent her.
- Marzio, hvem passer Anna? - Hun er hos min mor.
- Hvor romantisk. - Følger du efter mig?
- Jeg er på vej hjem. - Lad mig komme videre med mit liv.
- Jeg siger jo, jeg er på vej hjem! - Så tag hjem.
Ja, det er jo også det, jeg gør.
- Natalia? - Det er fint nok. Det er fint.
Jacks værelse
Det er Ruth. Læg en besked.
Det er Jack. Du må ikke sælge galleriet til andre end mig.
Jeg mener det alvorligt. Gør ikke noget forhastet. Okay?
Der er nogle utroligt kraftige lige linjer i energien her.
Kan I mærke dem?
Toscana har en stærk kreativ åre. Michelangelo, Rafael, da Vinci.
Mr. Foster her. De kan alle sammen mærke det.
Selvfølgelig.
Du må ikke røre bordpladen. Den er stadig ...
Terpentin.
Stop. Du gør det bare værre. Den sorte streg er et tegn.
Det kan du godt se. Ikke, Kate?
Sort repræsenterer angst og mørke.
Og så lige hen over min skede.
Har du nogensinde læst boligblade?
Det tænkte jeg nok.
Hvis din kreativitet kun rækker til at pladre mismod ud over det hele, -
- så søg hjælp udefra til at komme i en mere kommercielt givtig retning.
Jeg har slået dig op. Jeg googlede dig. Robert Foster.
Du var en kæmpe succes, og så forsvandt du pludselig.
Jeg er meget smigret over interessen.
Jeg vil spørge dig om noget. Du har indrettet restauranten virkelig flot.
Kan du ikke give os nogle tip til indretningen af vores hus?
Mener du det? Jeg ved lige præcis, hvad vi skal gøre.
Men jeg vil også spørge om noget. Hvorfor sælger du det?
- Jack sælger det. - Ejer han huset?
Vi ejer en halvdel hver. Men Jack har ikke gode minder herfra.
- Derfor sendte jeg ham på kostskole. - Sendte du ham væk fra dig?
Jeg ...
Jeg ... Han skulle ikke være omgivet af minder om sin mor.
Sådan som jeg var.
Det er sværere, når man ikke kan få råd af sin bedste ven.
Han var faktisk glad for at være her. Jeg lavede en gynge til ham.
Bare et gammelt dæk og et reb. Han elskede den gynge.
Jeg har en idé. Kør os ind til byen. Det er en sjov bil.
Jeg kører ikke bil. Det gør jeg bare ikke.
Efter det, der skete, på grund af omstændighederne ...
... kunne jeg ikke køre med Jack.
Jeg kunne ikke køre bil. Og jeg kunne ikke male.
Hallo! Hallo! Vi har gæster. Jeg har hidkaldt kavaleriet.
Ny farvepalet. Det bliver skideflot.
Ciao!
Hej.
- Anna, hold nu op. - Ciao.
Hun siger, dit hår er helt hvidt.
Anna kan godt lide at male. Men mest elefanter.
Anna! Anna!
Anna, vi skal afsted nu.
Hvor ser I ud! Det er skrækkeligt.
- Kom, Anna. Vent i bilen. - Vi må takke dig.
Du skal være vores første middagsgæst.
- I morgen aften. - I morgen aften?
- Det er bare lidt malerarbejde. - Ingen tør lave mad til en kok.
Jeg kan et og andet med en solmoden tomat.
- Betvivl aldrig kunstnerens værk. - Perfekt.
Så kan jeg også få slutningen på bjergklatringshistorien. Ciao!
"Jeg kan et og andet med en solmoden tomat"?
Du kan ikke engang koge et æg. Og hvad for en bjergklatring?
Jeg gik en lang tur ved Chamonix. Det tog en hel eftermiddag.
Nå, kom i sving, din dovne hund. Tid er penge. Tjep, tjep.
- Hej. Taler du engelsk? - En smule.
Alle tiders. Jeg skal lave middag til en virkelig dejlig pige.
Hun er dygtig til at lave mad, og det er jeg ikke.
Jeg har selv en søn. Jeg forstår. Bare rolig.
Hvor blev du af? Hun kommer om en halv time! Hvad med maden?
Vi kan ikke servere ostemadder. Hun er kok!
Ro på. Kvinden i delikatessen sagde, -
- den her ragù er restaurantkvalitet, lavet specielt til hendes butik.
Usandsynligt lækkert.
- Tak. - Hvad er jeres hemmelighed?
Hvordan lavede I løgene?
Løgene? Godt spørgsmål.
Jeg har altid ment, at hemmeligheden ved løg er ...
Jeg kan aldrig huske de der kokkeord fra tv.
- Hvad er det, det hedder, Jack? - Nå, det der ...
- Jeg har det lige på tungen. - Omrøringen.
- Reduktion. - Reduktion, ja.
- Vi reducerede det. - Og så skal man røre meget.
- Det er teknikken. - Med og mod uret.
Det skal simre, man skal røre og så reducere.
- Det er en gammel familieopskrift. - Er det jeres familieopskrift?
Tja ...
Nok nærmere en familieopskrift fra hende i butikken ...
... hvor jeg købte det.
Har du smagt denne ragù før?
Det er mig, der laver den til hende.
Åh gud.
- Her er så fredfyldt. - Søen er det eneste, jeg husker.
Der plejede at være en gynge derovre.
Derovre? Din far fortalte mig om, at han lavede den til dig.
Nej, jeg tror bare, den var der. Indtil den brasede ned.
- Den her gynge? - Hvad fanden?
Jeg udfordrer dig. Nu blev du nok bange.
Jeg er ikke bange.
Udfordrer du mig til at tage en tur på den?
Jack! Er du okay?
Griner du ad mig? Giv mig lige en hånd.
Jeg var i stor sorg.
Mit liv var lige blevet ødelagt.
Jeg måtte gøre noget med al den smerte.
Jeg er lige flyttet til Italien. Min mand har aldrig villet have børn.
Ikke før det var for sent for mig.
Så gjorde han sin sekretær gravid.
Så jeg rykkede teltpælene op og begyndte på en frisk.
Men man kan i virkeligheden ikke begynde på en frisk.
Nej. Det kan man ikke.
- Nå, mr. Foster ... - Robert.
Robert. Flot indsats.
Jeg har på fornemmelsen, at vi får et godt salg.
Bravo.
Godt skelet.
Det opfylder de fleste af mine krav. Hvordan er rørene?
- De virker fint. - De kan være røvdårlige hernede.
- Og det er sydvendt? - Ja. Poolen har sol hele dagen.
Vi tjekker lige akustikken.
- Ja, det gør vi. - Hvad?
- Jeg er vild med det. - Skal vi ikke se de andre?
Skat, du er bare min jordforbindelse. Hvor mange er der på listen?
- Tre, tror jeg. - Videre. Hasta la vista!
- Sådan en nar. - Men det ser ud til, I får solgt.
- Har du ombestemt dig? - Nej, jeg er nødt til at sælge.
Hvorfor?
Jeg skulle have fortalt det.
Jeg ...
Jeg skal skilles.
Vi har været separeret et stykke tid.
- Hun tager det hele. - Jeg kender godt følelsen.
Jeg ledte hendes forældres kunstgalleri. Det var der, vi mødtes.
Og vi var for unge til, du ved ...
Jeg var virkelig god til det job.
Og nu vil de sælge galleriet. Så jeg vil købe det tilbage.
Jeg kan ikke følge i fars fodspor.
Han er så charmerende og afslappet og talentfuld.
Jeg kan ikke male som ham.
Men jeg kan gøre galleriet til en stor succes.
Du vil imponere ham. Selvfølgelig vil du det.
Han har aldrig set galleriet. Han synes, jeg er en fiasko.
Gør han? Har du spurgt ham?
Hele min barndom er i det her værelse.
- Jeg ville fortælle dig det, men ... - Men hvad?
Jeg var bange for, hvordan du ville tage det.
Du har jo låst alle mine minder inde.
Ja, det er nok lige præcis det, jeg gjorde.
Jeg forsøgte hurtigst muligt at få dig ud af smerten.
Du har aldrig lukket mig ind.
Du lod mig sgu aldrig komme ind!
Du talte aldrig med mig! Hvorfor talte du aldrig med mig?!
Hvorfor gemte du det for mig?
Slip mig! Rør mig ikke!
Undskyld.
Hun havde meget elegante håndled.
Kan du huske det?
Nej.
Jeg kan slet ikke huske noget.
Da de ringede fra hospitalet efter bilulykken, -
- var det en italiensk læge, der skulle fortælle, hvad der var sket.
Men han talte så hurtigt, at jeg troede, du var død.
Jeg troede, jeg havde mistet jer begge to.
Det var fortvivlende at få at vide, at Raffaella var død.
Og en lettelse, at du ikke var.
Man skulle ikke tro, at de to følelser kunne eksistere samtidigt.
Men det kan de godt.
Tænker du tit på hende?
Jeg tænker på hende hver dag.
Du kan ikke huske hende.
Jeg kan ikke glemme hende.
Til sidst holdt jeg op med at prøve.
Er det underligt?
I elskede at se italienske tv-quizzer sammen.
- Gjorde vi det? - For at grine ad værtens frisure.
I syntes begge to, det var så sjovt.
I brugte timevis i badet på at efterligne det med shampoo.
Hun elskede, når du gjorde det.
Jeg kan huske, hun var vred på mig, før vi satte os ind i bilen.
Det er nærmest mit eneste minde om hende. Hun ...
Hun råbte ad mig. Jeg ved ikke hvorfor.
Far?
- Pis. Det er jeg så ked af. - Hvad?
Lyset var ved at forsvinde.
Hvad er der?
Jeg skulle se efter dig nede ved søen.
Du gyngede, og jeg malede.
Pludselig kom Raffi løbende oppe fra huset.
Nogen i byen havde ringet.
Du var gået hele vejen til skolen. Jeg havde slet ikke set, du gik.
Jeg var så opslugt af at male. Jeg skulle have hentet dig.
Men lyset var ved at forsvinde.
Det var mig, der skulle have kørt den bil.
Jeg er så ked af det, Jack.
Du mistede din mor. Og det er min skyld.
Ruth er gået fra mig. Vi skal skilles.
Gudskelov.
- Hvad? - Jeg har haft tanken i måneder.
- Sikke en lettelse. - Vidste du det godt?
Hvad har jeg altid sagt? Overvej ikke at gifte dig, før du er mindst 35.
Før det aner vi mænd ikke, hvem vi er.
Hvor gammel var du og mor, da I blev gift?
29. Men det var noget andet.
Heldet er med jer i dag.
Jeg køber til udbudsprisen. På betingelse af et hurtigt køb.
- Katie siger ... - Kate.
- Kom igen. - Hun hedder Kate. Ikke Katie.
Forstået. Kate siger, I er på. Det var det, alle er glade.
Her er så indelukket. Skal vi ikke lave en glasvæg her?
Jo, fed idé, skat. Det her lort ryger selvfølgelig ud.
Det kunne være malet af Gnavpot.
Det, jeg siger nu, skyldes ikke kun, at I har opført jer så nedladende -
- over for et så smukt hus eller mit kunstværk.
Selvom det bestemt ikke hjalp.
Der er intet indelukket over det her sted.
Og det ville ikke blive bedre af en glasvæg eller af, at I boede her.
Salget er afblæst. Bare kør.
Det, jeg prøver at sige, er: Skrid ud af mit hus.
- Robert, kammertonen. - Undskyld.
Skrid ud af mit hus, tak.
Meget robust sprog.
Særdeles frodigt.
Fuck dem.
- Hvad skete der? - Du skulle have hørt den nar.
Jeg sælger ikke det her hus til et par kulturelle ignoranter.
Vi er her for at sælge huset.
Og du hidser dig op over en væg, du aldrig vil se igen.
- Jeg tænkte bare ... - Hvad?
At én samtale ville ændre alt? At jeg ville glemme de sidste 15 år?
Nej.
Jeg ... Jeg kan ikke gøre det.
Jeg kan ikke give det her hus fra mig.
Du har aldrig tænkt dig at sælge det. Har du vel?
Far
- Hvad er det? - Jeg solgte mit hus i London.
Det var meget værd.
Nok til at købe dig ud af din del af huset i Italien.
Køb dit galleri tilbage.
- Hvorfor kom du aldrig og så det? - Ruth sagde, du ikke ville have det.
Det ville lægge et pres på dig, som du ikke havde brug for.
- Hvor skal du så bo? - I Italien, tror jeg.
Jeg skal afholde maleferier, tro det eller lad være.
Det er Kates idé.
Jeg har allerede fået lidt gratis reklame på min app.
Du har kun 12 følgere.
Det skal du ikke kimse af. Hvem havde ellers 12 følgere?
Undskyld, lige et øjeblik.
Ruth.
Jeg har noget til dig.
Selv hvis du har vundet i lotto, vil vi ikke længere sælge.
- Jeg tager ikke imod dit tilbud. - Du vil tage imod det her.
Skilsmissebegæring
Jeg skulle have skrevet under for længe siden.
Held og lykke med det hele.
Prøv at få en smule mere kontrast frem, Susan.
Måske vil bananen være lidt mindre grøn?
Jeg går efter en stemning a la tropesygdom.
Fremragende kunstnerisk intention.
- Jeg lod mig inspirere af din væg. - Men jeg troede, at du ...
Jeg bliver mere og mere glad for den.
Lige et øjeblik.
Det viser sig, at det aldrig handlede om pengene.
Men jeg vil have en far.
- Hvorfor ringede du ikke til mig? - Jeg gik ned for at tale med dig.
Men du var sammen med din mand, og I så ud til ...
... at være sammen.
Han er far til min datter. Jeg er nødt til at holde fred.
Nå, men ...
Hvad gør vi så nu?
Vi begynder forfra. På en frisk.
- Først dig. - Du mener lige nu?
- Okay, jeg hedder Jack. - Hej. Natalia. Hyggeligt.
- Jeg er helt igennem single. - Godt nyt.
- Jeg er arbejdsløs. - Skidt nyt. Farvel.
Så er det din tur.
Fantastisk mor.
- Den pige er mit hjerte. - Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt.
Jeg har malet hende på tusind måder og har kun indfanget en brøkdel.
Det her er ikke dårligt.
- Jeg hænger det på hovedvæggen. - Hvilken hovedvæg?
Kate viser mig et galleri i byen i morgen.
Jeg overvejer at åbne med en udstilling med ham Robert Foster.
Kender du ham?
Ham Foster? Man har sjældent mulighed for at se hans senere værker.
Men jeg hører, han er kommet i vælten igen.
Det har jeg også hørt en lille fugl synge om.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service