Mannen är uppenbarligen mycket, mycket sjuk.
Han borde inte få vistas bland folk igen.
Jag vill se hennes rädsla när hon ska dö. Jag bara högg och högg.
Slutsatsen måste bli att min klient har begått den åtalade gärningen.
Vi har dessutom från Sätermannen...
för andra gången tömt tjärnen i Ørjeskogen.
Borta. Borta för alltid.
Jag erkänner. Det var jag. Jag ville se hennes rädsla.
Jag mördade varenda en.
Pappa? Pappa?
- Pappa! - Ja?
- Sen tar mannen katten över floden. - Okej...
Vänta! Han tar hunden tillbaks.
- Då tar jag den. - Nej! Han tar med mjölken tillbaks.
Ska jag lämna vovven?
- Sorry. - Skituppgift!
- Oj, vänta. Förlåt. - Vi försöker igen bara. Tack, tack.
Vi provar igen. Ge inte upp så lätt.
Talar jag med Hannes Råstam, journalisten?
Ja.
Kommer du ihåg bränderna i Falun 75-76?
- Nej. - Ett tiotal ungdomar blev dömda.
- Fast de var oskyldiga. - Ja, hur vet du det?
Jag vet det, för att den som tände på bränderna...
det var jag.
- Okej. - Kolla upp det.
Tack.
Varför vill du ha det här jobbet?
Jag tycker grävande journalistik är jättespännande. Och jätteviktigt.
Om jag säger att jag fick ett anonymt samtal från en möjlig pyroman-
- som har undvikit rättvisan i 30 år, vad säger du då?
- Ehm, jättespännande? - Mm...
Nämen, att vi använder alla medel liksom och... går efter honom.
- Här är nästa. - Tack.
Problemet är att fallet har varit preskriberat i 20 år.
- Ja, nej, då får vi skita i det. - Mm.
Om det stämmer så finns det ett gäng 45-åringar i Falun-
- som tog på sig skulden som tonåringar och blev dömda.
Dem måste vi prata med.
Det står här att du läser elva hundra ord i minuten.
Mm.
- På riktigt? - Ja.
De flesta cv börjar i 19-20-års- åldern. Ditt börjar när du är tolv.
Ja, det var då jag flyttade hemifrån.
- När du var tolv? - Min familj är jehovas vittnen.
Jaha. Och?
Ja, de har fått mig att... älska... sanning.
I februari -76. Många bränder i Dalarna. Härjar en pyroman i Falun?
Jag vill absolut inte vara med.
- Åtminstone två eller tre finns... - Du hör ju vad jag säger. Nej.
Okej, så du ställer upp på en filmad intervju? Tack.
- Yes! - Tack! Jättebra. Fint.
Tack ska du ha.
Hur är det annars då? Är det fullt upp eller?
Vi borde hjälpas åt och avslöja de här lögnarna-
- som sprider felaktigheter om att Thomas Quick är oskyldig.
- Blev inte han dömd för tio mord? - Åtta.
Men om det är som du säger att han är skyldig till de åtta morden-
- är det ingen journalistisk bedrift att avslöja att domarna är korrekta.
Han är skyldig och de ljuger.
- Tack för den här gången. - De vilseleder allmänheten!
Om jag erkänner och jag inte har gjort det, vad händer då?
"Det ska du ju inte göra", sa han. "Men om du erkänner så får du gå."
Vänta, stanna här. Så backar du några rutor.
- Så lägger vi musiken tidigare. - Ännu tidigare?
Nu, kör.
"Så får du gå härifrån. Då får du gå hem." Det var så han sa.
Ja.
Hela sanningen om Falubränderna lär aldrig komma fram.
Men det är helt klart att flera av de medverkande i reportaget-
- har erkänt bränder som de aldrig deltagit i.
Och sen sa Molly att jag var ful och att Sara var dum-
- men att jag också var dum, fast inte lika dum som Sara.
- Nämen, det var väl bra. - Det var inte alls bra. Dessutom...
- Quick igen? - Hallå?
Jamen, att du inte var lika dum som Sara, det var väl bra?
- Molly är dum i huvudet. - Så tycker inte jag man ska säga.
Det är sanning.
- Du har sagt att sanning är bra. - Har jag det?
Ja, det har jag nog.
"Fallet Thomas Quick skildras i alla sina bloddrypande detaljer."
"Den mest ingående beskrivningen av Sveriges värsta seriemördare."
"Quick mördade av lust"-
- "och för att ge utlopp för sina sadistiska böjelser."
"Hans offer, däribland flera barn, gick fasansfulla öden till mötes"-
- "när psykopaten och kannibalen Quick slog till."
"Ett måste för alla som vill följa med in i själens mörkaste gångar."
"En plats där gränsen mellan monster och människa suddats ut."
Pappa!
"Quick fick tidigt diagnosen sadistisk pedofil"-
- "och bedömdes inte bara vara farlig"-
- "utan ibland farlig för annans säkerhet till liv och lem."
Det här skriver man redan 1970.
Ett år efter att han ganska grovt antastat fyra småpojkar.
En av dem när han var anställd på ett sjukhus.
Nej, såja, ta det lugnt. Det är undersökning.
- Inte hålla på så med dina händer! - Sluta!
Och tre år innan han nästan knivmördade en man i Uppsala.
- Men lyssna på det här. - För i helvete...!
Quick dömdes för åtta mord, men har erkänt säkert ett 20-tal till.
Innan han tog tillbaka sitt riktiga namn Sture Bergwall-
- och tystnade helt för ungefär sju år sen.
Här. Johan Asplund, elva år.
Försvann när han var på väg till skolan.
Makarna Stegehuis.
Knivhöggs till döds när de var på semester i Appojaure.
Yenon Levi, ung israel.
Slogs ihjäl med en träpåk.
Charles Zelmanovitz.
Försvann på väg hem från en skoldans.
Och här. Therese Johannessen. I Norge.
Nio år. Försvann när hon var ute på gården och lekte.
Trine Jensen.
Gry Storvik.
Också i Norge. Båda två sexualmördade. Förstår du?
Olika geografiska platser. Olika tillvägagångssätt. Olika kön.
Olika åldrar. Olika allting. Han måste vara helt unik i världen.
Det här är ju helt otroligt.
- Hur fan hann du med allt det här? - Jobbat lite på nätterna.
Skitintressant, men...
Och hur är det möjligt att dömas för mord-
- när man inte ens vet att ett mord har begåtts?
När det inte ens finns en kropp. Som i Johan-fallet.
Det är ju ingen som har sett honom. Vi ska rota lite i det här.
Kolla runt lite, faktagranska. Jag snackar med Erik.
- Han kommer säga nej. - Han kommer säga ja.
Nej!
Men om inte vi gräver i det här så kommer ju ingen annan göra det.
Quickfallet är näst efter Palmemordet det mest uppmärksammade i modern tid.
Allt är hittat.
- Och alla sår är fortfarande öppna. - Vi skulle kunna jobba parallellt.
- Nej. - Jo, för då...
Nej!
Jag ska bara ta en snabbtitt.
Du. Arkivrum 4?
Arkivrum 4. Varsågoda.
Släng igen dörren sen när ni går.
Ja?
Jenny, lyssna här. "De åkte sedan iväg"-
- "men inte långt, utan stannade där vägen var lite bredare."
"De tog ut kroppen ur bilen och Quick bar den"...
Hannes. Vad är det exakt vi letar efter?
Bevisen. Jag vill bara se riktiga bevis. Förstår du?
Jag vill se att han är skyldig, sen kan vi lägga av.
Säter, avdelning 31.
Hej, det var Hannes Råstam här igen från Sveriges Television.
Jag ringde tidigare för att höra om möjligheterna-
- att få träffa Sture Bergwall och kanske göra...
Vänta. Han har avböjt alla besök och journalistsamtal i många år.
- Jag förstår. - Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
Jag förstår. Okej. Tack.
- Hur är du på brev? - Va?
Jag tänkte att han kanske skulle uppskatta att få ett brev.
Bäste Sture.
Jag vet att du sen flera år har vänt journalister ryggen.
Vilket jag ser som ett högst begripligt val.
Men jag ville ändå ställa frågan-
- om det skulle vara möjligt att få träffa dig.
Ingenting av det vi diskuterar kommer att publiceras.
Jag ber dig bara om ett förutsättningslöst möte.
Det är min övertygelse att ett samtal skulle kunna vara givande-
- inte bara för mig, utan även för dig.
Med vänliga hälsningar, Hannes Råstam.
Har han åkt på alla småvägarna?
För han har ändå tagit sig därifrån till dit på 50 minuter.
- Ja, det är ju... - Vet du vad? Vi gör så här.
Fem minuter konspirationsteori.
Tänk om det är som vittnet säger att Quick inte kunde köra bil.
- Då faller åklagarens hela bevisning. - Hej.
Vad händer här?
Vi, eh, jobbar vidare på en uppföljare till...
pyromandokumentären.
- Det finns mer att hämta där, alltså? - Det är värt att kolla i alla fall.
Ja, eh... bra.
Josefsson, när får jag se nåt? Du sa onsdag, eller hur?
- Tack. - Vi ska se bevisen. Sen är det klart.
- Hej. - Hej.
Pew, pew, pew, pew, pew...
Jag tänker typ... korv stroganoff, kanske? Eller?
Mm, det är väl bra.
Var är Emma? - Emma?
Emma?
- Hannes? - Hej, Hannes Råstam.
- Var är Emma? - Jag har läst ditt brev.
Och såg på tv din film om Falupyromanen.
- Helvete! - Seriöst?
Du verkar mycket seriös.
Du får besöka mig på Säter för ett förutsättningslöst möte.
Med vänlig hälsning...
- Hej, Emma. - Sture Bergwall.
Bergwall har alltså åkt in och ut på Säter sen 70-talet.
Han satt där när han började erkänna mord.
En Göran Källberg var överläkare på den tiden.
Sen sista domen 2001 har han inga kontakter utanför institutionen.
Ehm, Bergwall har nu varit tyst i sju år nu, så...
Ja, lycka till i morgon.
Jag ströp henne.
Enligt överläkaren så får du tio minuter.
Funkar det så blir det mer nästa gång.
Om du vill komma ut så trycker du på den här.
Då kommer vi snabbare än du hinner blinka.
- Hej. - Sture.
- Hannes. - Hej. Trevligt. Jaha...
- Har resan gått bra? - Ja.
- Det var mycket skog. - Den är fin.
Skogen. Jag tycker om att löpa i skogen.
- Löper du? - Nej. Eh... Eller nej.
- Nej. Ska vi sätta oss kanske? - Ja.
- Dricker du kaffe? - Ja tack, gärna.
- Jag tog med mig lite fikabröd. - Åh, vad gott.
Tack.
Mm.
Wienerbröd.
Är det där en sån här som man spelar in med eller?
Det är en mobiltelefon.
- Är det en mobil? Får jag titta? - Absolut.
Jag har aldrig talat i nån mobiltelefon.
Pratar man bara så här? Hallå, hallå?
Hemliga armén. Har du sett den?
Då så, Sture. Du, ehh...
När du kom hit så var Gorbatjov fortfarande vid makten i Ryssland.
- Ja. - Det fanns inget internet.
Kurt Cobain var fortfarande vid liv. Hur överlever man så lång isolering?
Enda sättet att överleva här inne det är ju att vara otroligt rutinig.
- Otroligt rutinig. - Vad gör du på dagarna?
- Kan du beskriva en dag? - Ska jag bara berätta?
- Gärna. - 05.29 kliver jag upp.
Och efter morgonprocedurerna-
- kommer jag ut i köket 05.54, där jag hämtar min frukost.
Jag är så punktlig att vårdarna säger att de kan ställa klockan efter mig.
06.05 ringer jag då på en annan klocka.
För att bli utsläppt i rastgården för att gå min morgonpromenad.
Promenaden varar i 1 timme och 20 minuter.
07.25, då duschar jag. Jag brukar bli väldigt svettig.
Därefter tar mitt arbete med att lösa korsord vid.
Jag får många svåra korsordstidningar och lämnar aldrig några olösta.
Ibland kan de ta flera dagar att lösa, men jag löser dem alltid.
Klockan 21.30 går jag och lägger mig och släcker ljuset.
Och då blir det då mörkt. "Pitch black", som man säger.
Du lever under extremt... rigorösa säkerhetsarrangemang.
Men kan inte du, Hannes Råstam, berätta lite om dig själv?
- Har du familj? - Ja.
- Hur ser din dag ut? - Eh, javisst, jag... har familj.
Mhm.
- Trevligt. Har du barn? - Mm.
Jaha. Pojke eller flicka?
- Eh, det är en flicka. - Åh, vad fint. Flickor.
- Det måste vara underbart roligt. - Ja, det...
Och vad heter hon?
- Hon heter Emma. - Åh. Vilket vackert namn.
Ja, det är...
- Så där, hörni. Det var det. - Okej.
Jag vet inte. Han är ju otroligt svår att avläsa.
Han är en psykiskt sjuk människa. Det är inget snack om saken.
Och ärligt talat, jag vete fan vad vi gör här alltså.
- Vad hette han överläkaren på Säter? - Källberg?
Jag tror fan jag precis körde förbi honom.
Jävlar, jävlar...
- Göran Källberg? - Ja, det stämmer.
- Hej. Hannes Råstam. Jag är... - Jag vet, jag har sett dig på tv.
Du var chefsöverläkare på Säter under Quick-tiden, inte sant?
Ja. Vi blev kvar här.
Skulle du kunna tänka dig att prata lite med mig om Thomas Quick?
Det är ju sekretess på det där.
- Jag har precis träffat Sture. - Jaha?
- Hur är han? - Jag vet inte.
- Det är svårt för mig att bedöma. - Ja. Det är svårt för alla.
Lycka till.
Om Bergwall löser dig från sekretessen, kan du prata då?
Jag känner stor lojalitet mot Säters rättspsykiatriska klinik.
Men jag vill inte vara delaktig i mörkläggningen av en rättsskandal.
Källberg pratade om en rättsskandal, men det finns teknisk bevisning.
Benbitarna från Therese-fallet. Quick pekade ut platsen i Norge.
Vi snackar om benbitar från ett barn, Hannes. Här...
Jag kan berätta för er att tekniker hittat benfragment-
- från just det ställe som Thomas Quick pekat ut.
Och det säger alltså åklagaren själv.
Och i den här benbiten hittade man en skåra från en såg.
På platsen hittade man även ett bågfilsblad som passade in i skåran.
Jamen, då så. Där har vi ju bevisen.
Bra. Bra.
Går det att få tag på den där benbiten, tror du?
Det känns ganska så omöjligt, men...
det här är ju rätt graverande, måste man säga.
- Vad fan håller vi på med? - Han är dömd för åtta mord, Hannes.
Fullständigt sjuka mord.
Gry Storvik, Oslo.
Våldtagen och... Du ser ju. Fullständigt förstörd.
Hej.
Är du ensam i kväll? Vill du ha sällskap?
Har du ett ställe vi kan åka till? Du säger inte så mycket.
Sture, du har ju erkänt ett stort antal mord.
Och dömts för åtta av dem.
Står du fast vid dessa erkännanden fortfarande?
Erkännandena står fast, ja. Det gör de.
Det är klart.
Jag undrar - vad skulle hända om du fick vistas fritt ute i samhället?
Skulle du mörda och skända barn igen?
Nej, nej, nej. Det skulle jag inte göra.
Vad skulle hända då om du, låt säga att du fick leva fritt-
-under viss uppsyn naturligtvis?
Läkarna anser ju att jag måste hållas inom den rättspsykiatriska vården.
Jag har ju hört vad de säger. Nu frågar jag dig.
Du verkar ändå vara en ganska normal person.
- Det tycker du? - Ja. Förnuftig.
Vad roligt. Och det skulle jag inte vara, menar du?
Nej.
Du betraktas ju som Sveriges farligaste och galnaste psykfall.
Jo.
Måns. Kan...
Jo, jag ville... bara hämta en gammal kakburk med lite bilder i-
- som jag tänkte du kanske skulle ha ett visst intresse av att se.
Ja, gärna.
Det är framförallt, eh, på min tvillingsyster.
Här är Gun. Och hon är helt normal.
- Hon är inget psykfall. - Där är Gun.
Här är en bild på mig när jag...
- Jag var ganska söt som barn. - Få se.
- Hur gammal är du här då? - Ehh, tre.
Titta här.
- Och det här var lite pinsamt. - Varför var den pinsam?
Denna kvinnan är den enda kvinnan som jag nånsin har haft samlag med.
Den enda?
Det var under en period. Jag hade en förhoppning om att...
kunna leva tillsammans med en kvinna kanske och få barn.
Titta här. Här är Patrik och jag på väg hem från Iron Maiden i Globen.
Kan jag låna några av fotona?
- Du får tillbaks dem. - Jag tar nog gärna bilden på Lina...
Så småningom kanske vi ska börja filma våra möten också?
Om du skulle tycka att det är okej.
Svar: ja.
Det här är den enda kvinna Sture nånsin har haft sex med.
Enligt honom själv.
- Vad då? - Exakt.
Det är alltså inte Gry Storvik.
Hur ofta brukar homosexuella pedofiler-
-våldta och döda vuxna kvinnor?
- Han försa sig, tänker du eller? - Ja, eller...
Eller så försökte han manipulera mig på nåt sätt.
Vad fan? Är det Sture Bergwall som har tänt på i Falun?
- Det är bara en grej vi kollar på. - Det är faktiskt mitt ansvar.
Verkligen. En av Sveriges mest uppmärksammade massmördare.
Åklagaren... van der Kwast. Han har ju fått honom dömd för tio mord.
Åtta.
- Och det är helt fel? - Det är absolut inte det vi säger.
- Men det är det ni tror. - Vi tittar på bevisen.
Hur många familjer slog sig till ro med att en galning mördat deras kära?
Det berör hundratals människor. Förstår ni vad det skulle innebära?
- Titta på mitt ansikte. - Jag tittar på ditt ansikte.
- Vad ser ni? - Man anar en viss tveksamhet.
Det är en stor jävla tveksamhet.
Det är rätt enkelt. Antingen ljuger Bergwall eller så talar han sanning.
Talar han sanning har vi ingenting. Om han inte gör det, då jävlar.
- Då är det årtiondets scoop. - Ja, nånting åt det hållet.
Fan. Det är Eva. Hon sitter där nere i en taxi och väntar.
Vi ska till Dramaten. Det är jag också tveksam till.
- Det syns ganska tydligt. - Tack, tack för det.
Okej, för helvete. Men jag vill ha handfasta bevis. Satans jävla solida.
Man ska kunna bygga mitt nya hus på dem. Låter det bra?
Det låter toppen.
Ja, jag kommer. Det börjar åtta.
Satans jävla solida. Han ska kunna bygga sitt nya hus på dem.
Vi måste ha tag på nån som var med på Säter från början-
-innan Sture började erkänna mord.
Var hittar vi en sån då?
- Mia Ekberg? - Ja.
Hannes.
- Ja, anonymt. - Absolut.
- Är det okej om jag antecknar lite? - Javisst.
- Ja. Du jobbade som vårdare på Säter? - Jo.
Jo, jag var där från, eh... från -91.
Sture kommer tillbaka ett par månader senare då.
- Efter det där bankrånet, du vet. - Mm.
Han var nere.
Nästan helt apatisk.
- Mår du bra? - Nej, jag mår dåligt.
Försök vila en stund.
Jag tror att Sture var den ensammaste människa jag nånsin träffat.
Han behövde ju nån att prata med.
Och sen så kom ju då... ja, Birgitta Ståhle till Säter.
Och... Margit Norell då, naturligtvis.
Kära kollegor.
Med stor vördnad ger jag nu ordet-
- till skaparen av Holistiska föreningen.
Kvinnan som i åratal haft försprånget inom den psykiatriska utvecklingen.
Kvinnan som skapat metoder-
- för att tränga djupare in i människans innersta hemligheter.
Allas vår ledstjärna och läromästare: Margit Norell!
Tack för de fina orden, Birgitta.
Då vill jag gå rakt på sak.
Det vi vet, vänner, det är...
att människan omedvetet kategoriserar andra människor-
-i ljuset av tidigare relationer.
Och tänk över vad det betyder i praktiken.
Personlighetsstörningar kan förklaras genom objektrelationsteorin.
Som att människans förmåga att finna lämpliga representationer-
- och därmed upprätta hållbara relationer är stört...
eftersom alla senare relationer syftar tillbaka på modern.
Den vuxnes våldsbrott är nästan alltid återgestaltningar-
- av de övergrepp han själv utsattes för under barndomen.
Och många års erfarenhet av objektrelationer har lärt mig-
- att i de lugnaste vatten simmar de största fiskarna.
Och... de sjukaste.
De som allra mest behöver vår hjälp.
- Och vad hände sen? - Ja...
Sture tjatar på om att han vill "prata av sig", som han säger.
Inget ont i Sture, han behöver bara en vän.
Är det nån av er som har tid att vara Stures vän?
Vi kom bra överens, Sture och jag. Jag tror att han...
tyckte om mig.
- Som en vän, alltså. - Mm, självklart.
Undrar vad ni skulle tycka om mig-
- om ni fick reda på att jag har gjort nåt riktigt, riktigt grovt.
Vad då, grovt?
Jag kan ge dig... en ledtråd.
Okej.
M... U.
- Mu? - Ja.
Jag träffade en gammal vän till dig. Mia - som jobbade här.
- Fina Mia! - Kommer du ihåg Mia?
Hon var faktiskt en av de snällaste människor som jag nånsin träffat.
Hon sa att du hade...
börjat berätta hemska saker som du kanske hade gjort för henne.
- Och så pratade hon om Margit Norell. - Hon gjorde det?
Alltså, Margit, hon... Hon var som en mamma.
Allas mamma.
Birgitta och Margit har faktiskt författat en bok tillsammans.
- Om mig. - En bok? Vad då för bok?
Det var väl tänkt att den skulle revolutionera psykiatrin.
Det var en uppföljning till Freuds fallstudie om Vargmannen, sa de.
Den gavs aldrig ut. Jag vet inte varför.
Men jag hittade en kopia på mitt rum när jag städade häromdan.
Jävlar!
- Hej. Förlåt, jag glömde telefonen. - Norell har skrivit en bok om Sture.
- Åh fan. - Jo, det är sant. "Hon är otrolig."
"Kan du tänka dig? Hon har skrivit en bok om mig."
Och var är den då? Rakt här framför mig...
Hallå?
Det är mer som att det är inne i handen.
Du ser att jag kan röra på tummen, men det är mer här...
- Hej. Hur mår du? - Jo, det där var ju en jävla smäll.
Men det verkar ha gått bra ändå.
Nån sa att jag inte behövde... För jag stannar gärna över natten-
- men det vore toppen om jag slapp, för jag har grejer att göra...
Vi vill gärna röntga dig först.
Vi hittade något på CT som... vi ska undersöka vidare.
Som inte har med olyckan att göra.
En vävnadsbit som inte ska finnas där.
- Jaha? - Snart kommer någon att hjälpa dig.
Jag ser en ny dokumentär varje vecka om människor som överlever cancer.
Cancer i media och i verkligheten är tyvärr lite olika saker.
Ja, ja. Men om du skulle ge dig på en gissning...
Om det är den det finns en misstanke om...
- kan det vara svårt att operera. - Okej.
Och då får vi titta på alternativa behandlingsmetoder.
Och jag vill vara helt ärlig. Enbart var den sitter...
Om den har spridit sig kommer den inte att botas helt och hållet.
Hei, Emma. Det är pappa. Hur mår du?
- Bra. Kommer du hem? - Nej, inte i dag.
Jag är ledsen att jag missar fotbollen. Jag skulle behöva...
- Hjälp, hjälp! Minns du inte... - Vad gör du för nånting?
- Du har så konstigt lillfinger. - Nähä.
- Jo! - Nej!
- Det är helt normalt. - Helt normalt?
- Emma! - Det är fult!
- Det är det inte! - Emma?
- Du kan prata med mamma. - Nej, jag vill prata med dig.
Gumman, nu får du lyssna på mig.
Jamen, vad fan, Hannes?
Jag var lite disträ bara. Jag borde haft lite bättre koll.
- Jag hoppas de kollade ordentligt. - Ja. Det är lugnt.
Jag orkade bara inte ta tåget hem. Så tack för det här.
Jamen, det är väl självklart.
Jaha. Berätta lite om dig själv då.
Om mig själv? Det är inte mycket mer än det du ser.
När var du lycklig senast?
Det var väl när du anställde mig.
- Fan! - Vad då? Du då?
I dag när jag pratade med min dotter på telefon. Det... det var fint.
Du, det här vi gör, det här vi håller på med...
Det måste vara viktigt.
- Så klart. - Vad är viktigt för dig?
Det är sanningen.
Då går vi dit.
Det gör vi.
Men först min... favoriträtt.
Grönsaksgratäng!
Det första knivhugget öppnar bålen och sedan tas höger ben av.
Patienten återgestaltar här. Han försöker reparera Simon.
Sture? Du vet Mia som arbetar här?
Kommer du ihåg samtalet som du hade med henne nere vid stranden?
Samt....? Ja, just, ja.
Vad betyder "MU"?
- "MU." - Ja...
Det var ju för att jag har...
kan ha gjort mig skyldig till några hemska saker.
- Vissa minnen har dykt upp. - Bra. Berätta om de minnena.
Jag har...
svaga minnen av en bilfärd.
- En bilfärd? - Till Sundsvall.
- Jag har minnen av blod. - Blod?
- Och en liten pojke. - Pojke?
En liten gosse.
Som jag tror sa han hette Johan.
Och "MU"? Vad betyder det?
Ja, det har med detta att göra.
- Sture? - "Murder".
- Va...? - "Murder."
Har du mördat nån?
- Har du dödat Johan? - Det är ju det jag inte vet.
Sture?
- Borta för alltid. Borta för alltid. - Lugn, Sture.
Hello, baby face.
"Cliff" talar alltså engelska, även om Sture inte gör det.
Och det är ju inte alls ovanligt att de alternativa identiteterna-
- i en persons kropp talar ett främmande språk.
I like the feeling of your deadline!
- Men det är Ellington som morrar? - Ja.
- Sture. - Lugn, Sture.
Nej!
Inte halsen, mamma! Inte Simon!
Samtidigt som de missbrukade honom sexuellt-
- slaktade mamman och pappan Stures lillebrors foster Simon-
- och tvingade alltså Sture att äta delar av honom.
Sture återgestaltar här.
Han har ju internaliserat sina skrämmande erfarenheter.
Det är helt fantastiskt att han har börjat minnas.
Den vuxnes våldsbrott är nästan alltid återgestaltningar-
- av de övergrepp han själv utsattes för under barndomen.
Christer van der Kwast var en nobody till Johan Asplund-fallet.
Då hör han att en galen man på Säter pratade om Johan Asplund-mordet.
Vad har han sagt?
- Och kort därefter skapade han... - Sätermannen.
Pekat ut platser där han har gömt Johan Asplunds kroppsdelar.
Tekniker söker just nu efter händerna utanför Falun.
Vi hoppas och tror att detta försvinnande får en snar lösning-
-och att Johans föräldrar får svar.
Men hans föräldrar trodde aldrig att Quick låg bakom försvinnandet.
Vi slår oss aldrig till ro med att Sture Bergwall mördade vår son.
Sanningen finns på annat håll. Det har vi sagt till alla och polisen.
Det har vi sagt till Christer van der Kwast.
Men ingen kropp hittades.
Att vi inte hittat nåt betyder inte att det inte finns nånting att hitta.
Blomgren.
Vi har dessutom från Sätermannen delgivits uppgifter-
-om att han 1964 som 14-åring-
- mördat den jämnåriga Thomas Blomgren i Växjö.
- Vad säger Johans föräldrar? - Är det en seriemördare?
Sture kunde i detalj beskriva platsen där Thomas Blomgren mördades.
Seppo Penttinen var van der Kwasts trogne vapendragare.
Sture, kan du försöka visa ungefär var du befann dig på morgonen?
Vi kommer ju åkande söderifrån, som jag minns det...
Bara så jag förstår vad du säger...
- Du var inte ensam? - Nej.
Så du mördade med en kompis? Vem var det?
En herre som hette Sixten Eliasson.
Det var han som körde bilen.
Stures påstådda medgärningsmän följdes inte upp ordentligt.
Benbitarna i Therese-fallet är alltså den enda tekniska bevisningen.
Men det är kanske dags för dig att ta en liten tur till Norge.
Polisen i Drammen videofilmade alla vallningar med Quick i Theresefallet.
Du får låna kassetterna i 24 timmar om de inte lämnar landet.
Så... det blir First Hotel Ambassadeur i Drammen.
Jag har beställt sen utcheckning.
Hur går det, Sture? Får du i dig medicinen?
- Behöver du ha lite vatten? - Nej, jag... jag har cola.
Sover han? Kan du väcka...
Pekar du på nåt, Thomas? Är det nånting du ser?
Det var det där jag inte ville se!
- Vad ville du inte se? - Nej, det var en rotvälta!
Nomis!
Kom och hjälp mig. Hjälp mig!
"Nomis"? Vad är det, Thomas? Känner du igen dig?
Jag kan inte säga var vi ska svänga, jag kan bara peka.
Kan du peka var vi ska svänga då? - Då svänger vi höger nästa.
- Sa jag det? - Ja, du sa det precis, Thomas.
- Okej. - Du är jätteduktig nu.
- Hjärta och mage och njure... - Känner du igen dig, Thomas?
Sture? Är det här du dödade henne?
Jo, jo.
Ryggraden är spjucklig på nåt sätt.
Sven-Åke, vad fan säger han?
Gå in i minnet när du dödar henne.
- Vet du vad... - Grisjävel!
Ta det lugnt nu, Sture!
Thomas, Thomas! Thomas! Var har du gömt Therese?
- Borta för alltid. - Är det du, Ellington?
Genom den inledande regressionen får Sture kontakt med händelsen.
Därmed kan vi också ta fram en hel minnesbild av händelsen.
Var gjorde du av kroppen, Thomas?
- Här. - Är det här platsen?
- Sök efter dina gömda minnen. - Får du ångest när du ser tjärnen?
Jag måste in i det svåra, det...
- Kan vi bryta nu? - Ja, vi tar en paus. - Borgström.
Sture har alltså vid punkt 1 fullkomligt massakrerat kroppen.
Jag öppnar Therese då med kniv.
Sen simmade han ut mitt i tjärnen och släppte kroppsdelarna där.
- Bra. - Prata så vi förstår.
- Det här är rädslan. - Tjärnen är rädslan?
Ser du platsen? Var det här? Dumpade du henne i tjärnen?
- Hur var Norge? - Norge var Norge.
Vad är det här för nåt? Det låg på ditt bord.
Vad är det för nåt? Är du sjuk?
Det kan du ju inte vara. Eller hur?
Då skulle du ju ha berättat det i så fall.
Du skulle ha berättat det för din fru och din dotter, eller hur?
Det är ju sånt man gör. Man pratar med varann.
- Ska du dö? Va? - Nämen, lägg av nu.
Men säg nånting, Hannes.
Säg nånting.
Förlåt.
- Du hoppade av utredningen. - Ja, det gjorde jag.
Varför då?
Därför att den var som en ren fars.
För mig är det ganska enkelt.
Om utredningen kunde presentera ett enda konkret påtagligt bevis-
- på att Sture Bergwall har gjort det han har erkänt-
- skulle jag möjligtvis hålla käften...
Han kunde peka ut platsen där Gry Storvik mördades.
Han kände till knivhuggens placering i Appojaure.
Och så har vi benbiten i Therese-fallet.
Men ta de här gömslena med likdelar som han pratar om.
Varför har man aldrig hittat dem?
Och en sak till som du borde kolla upp...
Det är om Sture Bergwall nånsin har lämnat en enda uppgift-
- som polisen inte redan har känt till.
Åh, vilket arbete du lägger ner! Du har varit i Norge...
Ärligt talat måste jag säga-
- att resan till Norge och allt som jag såg där har gjort mig väldigt...
betänksam.
- Jaha? - Jag såg polisens videoupptagningar.
Du fick väldigt mycket mediciner, eller hur?
Under vallningarna så verkade du extremt påverkad.
Ärligt talat betedde du dig som om du aldrig tidigare varit på platsen.
Sture, kan du förstå att det här är vad jag ser när jag ser på videon?
Om det är så-
- att jag inte har gjort mig skyldig till något av alla dessa mord...
Vad ska jag då göra?
Om du inte är skyldig, Sture, så har du ditt livs chans nu.
Alla här tror sig veta att jag är skyldig.
Sex olika domstolar har dömt mig skyldig i åtta mord.
Jag vet det. Men om du är oskyldig och är beredd att berätta sanningen-
- spelar allt det där andra ingen som helst roll.
Jag tror vi bryter här nu.
Det är Sture.
Det är Hannes. Jag tänkte bara höra hur det kändes efter vårt möte i dag.
Jo, ehm... Alltså, det känns bra.
- Hur känner du? - Jag?
För några dar sen frågade min kollega mig när jag var lycklig senast.
Och jag sa att det var när jag pratade med min dotter.
Man brukar ju säga så.
Och jag menar, jag älskar henne och allt sånt där, det är inte...
Det är bara så sällan jag verkligen är där hos henne med hela mig.
Jag menar att jag... Jag tänker på annat.
Och när är du lycklig?
Just nu.
Sture, jag är kvar i Säter.
Får jag komma och hälsa på dig i morgon?
Vet du, du är så välkommen.
Hej då.
Sture?
Du har ju sagt att du har begått 30 mord.
Ja.
Men det finns inga vittnen, inget dna, ingen teknisk bevisning.
Hur är det möjligt?
Du har berättat om dina föräldrars sexuella övergrepp.
Hur du... tvingades äta delar av din bror Simons foster.
Och allt detta ska ha skett utan att resten av familjen märkte nåt.
Vem ljuger?
Jag har inte begått-
- något av de morden jag är dömd skyldig för-
- och inte några av alla de andra jag erkänt heller.
Det är så det är.
Men varför, Sture? Varför erkände du då?
Det...
har jag ju faktiskt undrat själv.
När jag kom hit efter bankrånet hade jag ingen kontakt med min familj.
Och jag kände mig totalt värdelös.
Jag hade länge vurmat för psykoanalys och psykoterapi, inte minst.
Jag skulle bara vilja upplysa om att...
att jag har tankar på att ta mitt eget liv.
Kan du säga det till terapeuterna där?
Och första hugget, det tar i bålen...
Jag förstod att här på Säter gäller det att plocka fram hemska minnen.
Mamma tar en köttbit och lägger i min mun.
Och jag säger: "Nej, mamma! Mamma, jag är inte hungrig!"
- Sture återgestaltar här. - Och benet går av.
Han vill reparera sin lillebror Simon-
- genom kroppsdelarna han sparar från de individer han har dödat.
Jag försöker att ta Simons hand.
Jag tar handen och upptäcker...
att handen är av.
Och det är det allt det här dödandet handlar om.
Lilla pojken.
Det är helt fantastiskt att han har börjat minnas nu.
Men det är mycket logiskt, Birgitta. Så svåra saker göms bort.
Barnet försöker överleva. Så är det.
Och nu behöver han din hjälp att sortera i allt det här kaoset.
Tack.
- God dag, Sture. - Hej. Hej.
Jag vill så gärna presentera för dig en mycket god vän.
Sven-Åke Christianson. Och han arbetar för polisen.
- Hej, Sture. - Hej, hej.
Vad kul att äntligen få träffa dig.
Jag ska hjälpa dig att komma ihåg saker som du antagligen förträngt.
Jag hjälper ofta polisen med sånt.
- Han är hur bra som helst på det. - Vad bra.
Det är lite roligt. Du och jag är nästan lika gamla.
- Jaså? - Jag har varit gästforskare i USA.
Nej?
Och där har vi någonting som kallas "seriemördare".
Oj då. Det låter inte bra.
Och en känd seriemördare är Jeffrey Dahmer.
Och... han är inte helt olik dig.
Får jag fråga dig... Hur tror du han kände när han styckade sina offer?
Jag skulle vilja säga att den primära känslan var, ehm...
kolossal... vanmakt.
Oerhört intressant. Jättebra, Sture.
Vi ska prata mycket om det här. Jag ser fram emot det.
Så snart jag började hitta på minnen då fick jag ju en otrolig respons.
- Sture mår väldigt dåligt. - Han ska få mer Xanor om han vill.
Och så det här med rummet...
- Alltså, en otrolig respons. - På vilket sätt då?
- I form av terapi och medicinering. - Vad då för medicin?
- Framförallt bensodiazepiner. Xanor. - Benso?
Jag fick ett större rum till och med.
Birgitta? Kan du sätta dig?
Och det var ju på det viset.
Ju mer jag kunde berätta, desto mer benso kunde jag få.
Och ju mer benso jag kunde få-
- desto mer hämningslös kunde jag vara i mitt berättande.
Hej, Sture.
Nämen, god dag. Hej.
Jaha...
Vad sitter du och skriver på i dag?
Jag har börjat skriva en liten text-
- som kanske kan bli en bok om allt det hemska som har hänt.
Jaha, men vad roligt.
Jag har faktiskt också tankar på att skriva en bok om det här.
Du, eh, jag har pratat med Margit och Birgitta.
Och de sa att du kanske ville prata...
om en liten pojke.
Jag vill inte göra det. Jag vill däremot gärna delge information-
- om en resa som gick till Norge, där jag kan ha...
kidnappat, våldtagit, mördat och styckat en flicka.
- En flicka? - Mm.
Det var lite otippat, måste jag säga.
- Varför slutade du erkänna? - Läkarna ströp medicineringen.
Det var strax innan Asplund-domen.
Ta det från början. Berätta om terapin.
Jag ska döda Thomas!
Det var ett kolossalt tryck från terapeuterna att jag skulle berätta.
Sture, var det Cliff eller Ellington som dödade Yenon?
Sture! Var det Cliff eller Ellington som dödade Yenon?
Jag låg så här och skakade... Har du sett när man avgiftas?
Så när Ellington tar gestalt och försöker-
- men misslyckas med att ta tillbaka sin makt-
- då är det första gången i sitt liv-
- som Sture får uppleva objektkonstans.
Ja, det är ju oerhört intressant.
Vi ska ju komma ihåg att den enda perioden av trygghet-
- som Sture kände med sin mamma måste ha varit i livmodern.
Men där fanns ju också tvillingsystern Gun.
Henne kunde ju mamman knyta an till. Men aldrig till Sture. Aldrig.
- Jag tror hon önskade honom död. - Ja.
Lilla pojken.
- Du kan stänga av den där. - Jag är alldeles svettig.
Det vore väldigt värdefullt för mig att få ta del av dina journaler.
- Fast... nej, det tror inte jag vill. - Varför inte det?
Det känns så fruktansvärt pinsamt att låta nån utomstående ta del-
- av allt det jag har sagt och gjort under alla de här åren.
Alla har ju läst om hur du har mördat barn och ätit av deras kroppar.
Vad kan rimligtvis finnas kvar som kan vara pinsamt för dig?
Alltihop är ju så pinsamt som det bara kan bli.
- Nämen, jag... - Nej, Sture. Nej. Vet du vad?
Två regler om du vill att jag ska fortsätta med det här.
(1) Ljug aldrig för mig.
Från och med nu så talar du alltid sanning. Förstår du?
Javisst. Ja.
(2) Jag måste få en fullmakt.
- Är vi överens? - Ja, självklart.
Bra.
Här. Ta den här.
- Men göm den på ett säkert ställe. - Javisst.
Nej.
Jag har lagt in golvvärme, men så läste jag precis-
- att har man för hög temperatur kan betongplattan suga fukt från marken.
Så nu får man inte ha så högt.
Man ska inte höja och sänka, för skillnaderna i temperatur kan...
- Kan du stanna här? - Vad då, här?
Källberg!
- Jag har försökt ringa dig. - Jag vet.
- Vill du inte prata med mig eller? - Nej.
En fråga bara, en sista fråga. Jag har ju läst journalerna.
Det verkar ju sammanfalla i tid att Stures medicinering ströps-
- och att han slutade erkänna mord. Är det korrekt eller?
Jag upptäckte att Sture hade fått alltför mycket medicin alltför länge.
- Så jag ströp flödet. - Och då slutade han tala?
Ja.
- Vad tänker du om det då? - Jag tänker en hel del om det.
- Men det ringde inga klockor då? - Det ringde alla möjliga klockor.
Men du lät dem ringa? Du tyckte inte att du skulle göra nånting?
Du kanske tyckte att det var rätt åt honom? Att han kunde sitta där?
Att det var en del av "integrationen" på Säter? Var det så?
Men varför gjorde du ingenting?
Jag kollade möjligheten att begära resning.
- Det gjorde du? - Ja. Men de sa att det var omöjligt.
- Så lycka till. - Kan du säga det här på film?
På den positiva sidan så ser vi-
- att din kropp tolererar cellgiftsbehandlingen.
Hur lång tid har jag kvar? Ett år? Ett halvår?
Det är en fråga vi ofta får.
Vi brukar inte kunna ange nån exakt tid-
- därför att det är oerhört individuellt.
Och... vi vill fokusera på din livskvalitet.
Sture har tagit tillbaka sina erkännanden.
Och jag har fått alla hans journaler.
Hitta nån som kan göra det här begripligt.
Hur går det med benbitarna?
- Kwast avvisar oberoende experter. - Dem behöver vi väl?
- Men... - Utan dem kommer vi inte vidare.
Benbiten kan vara hela skillnaden om det svenska rättssystemet-
- har dömt en psyksjuk människa för åtta mord han inte har begått!
- Eller om vi är ute och cyklar. - Mm, jag vet, tack.
Varför säger du saker till mig som jag redan vet?
Vad är det här för nånting?
- Förlåt. - Mm.
Förhörsprotokollet från Therese- fallet. Rätt så intressant läsning.
I samband med vallningen så nämner du en uppgift-
- om nån form av ärrbildning på Therese, på hennes arm.
Eller armar. Jag minns inte riktigt. Kan du utveckla det så är det bra.
Nej. Det vet jag inte...
En hudåkomma?
- En flammighet...? - Som en flammighet?
Ja.
Men, du...
Nu ser jag på ditt ansiktsuttryck att det framkallar ett minne.
Du är jätteduktig, Sture.
Ja. Du ser, bara ledande frågor.
Men vänta, jag hoppas att vi menar samma sak med "en flammighet".
Är det som att hon har en sjukdom?
Eller är det en naturlig flammighet just för stunden?
Det kan ju vara en flammighet just för stunden.
Men det kan vara nåt hon har. Jag minns det som en tydlig flammighet.
Nu visar du på ovansidan av din arm.
- Är det där du ser den? - Ja.
Och här. Stures advokat säger alltså inte ett ord.
Therese är som sagt en blond flicka.
Hon har rosa mjukisbyxor. Hon har stora framtänder.
Och hon går på gräs när jag griper henne.
- På gräs? - Jag ser mycket gräs framför mig.
- Hur ser husen ut? - Det är vanliga hus.
- Stora hus, små...? - Enfamiljshus, villor och...
Nu har vi ju pratat en hel del om medvetna avvikelser.
Kan det vara fel att just i dag prata om flickans utseende-
-av den anledningen?
- Ja. - Mm.
Har du nån kommentar till domen?
Slutsatsen måste bli att min klient har begått den åtalade gärningen.
- Kommer ni att överklaga domen? - Det får jag ta med min klient.
Men det är knappast troligt.
Det säger en som blir betald med statens pengar för att hjälpa Sture.
Får jag fråga vilken din vinkel är?
Från början hade jag ingen vinkel, men jag måste erkänna-
- att ju mer jag läser av utredningen, desto mer skeptisk blir jag.
Hur mycket tid har du lagt ner på det här?
- Några månader. - Inte heltid då?
Jo. Och med en viss hjälp.
Mhm.
Taxi Stockholm.
Varför sa Thomas Quick att Therese Johannessen-
- hade rosa mjukisbyxor på sig när hon försvann?
Och hårband och... lackskor och...
stora framtänder.
Ja... Ja, det...
Det...
Ursäkta, vi... Kan vi ta en paus?
- Vad håller du på med? - Stures journaler.
En farmakologiprofessor sa att nån med en sån dos bensodiazepiner-
- inte alls kan förhålla sig till världen på ett fungerande sätt.
Bra.
Kände du till att Sture Bergwall missbrukade narkotikamediciner-
- så kallade bensodiazepiner under hela utredningen?
Jag uttalar mig inte om det så.
Jag vet att han har en missbrukarproblematik bakom sig.
- Men inte när han var på Säter. - Jo, det hade han.
På Säter kallade man det för "vid behovs-medicinering".
Så han kunde helt fritt botanisera ibland alla olika sorters...
- Jag godtar inte det påståendet. - Förlåt?
- Jag godtar inte påståendet. - Du godtar inte...?
Det är chefsöverläkarens bedömning. Det är inte mitt påstående.
- Och jag godtar inte påståendet. - Nej...
En vävnadsbit som inte ska finnas där.
Okej, vi går tillbaka till Therese-fallet. Du sa...
- Att han ändrade sig. - Precis. Och fick mer och mer rätt.
Men efter 20 månader så vidhöll han att Therese hade ett hårband.
- Så kan det vara ibland. - Det kan vara så?
- Så kan det vara ibland. - Okej.
Din f.d. klient Thomas Quick har tagit tillbaka alla sina erkännanden.
- Och hävdar nu att han är oskyldig. - Jaha.
Om du påstår att polisen och psykologerna-
- riggat och manipulerat domstolar för att döma en oskyldig-
- säger jag att det aldrig har förekommit i svenska rätthistorien.
Nej.
Och vad är det som säger att han talar sanning nu?
Jag vet inte. Det är som om...
Vi har kommit för nära varandra. Förstår du?
Det är som om han har blivit min bästa vän eller nånting.
Är det så? Är Sture Bergwall min bästa kompis?
Men vad fan, Hannes...
Ja, varför inte? Han vill så gärna vara till lags.
Han vill vara duktig, han vill hjälpa mig, han vill...
Han vill passa in där han är, till exempel på Säter.
Han är så oerhört jag-svag och lättledd.
Om till och med hans advokat säger att han är skyldig då är han väl det.
Tråkigt synsätt, tycker jag.
Ja, men det kanske är sanningen. Kommer du ihåg den? Sanningen?
Mm.
Du verkar tveksam.
- Jag vet inte vad jag ska tro. - Kommer du ihåg äkta paret Stegehuis?
Du vet de som... blev knivmördade i sitt tält.
Ja.
Jag kommer från det här hållet.
Där, Jonny tar över.
Så tar jag tillbaka kniven.
- Thomas. - Där, så!
- Nej, nej! - Nu får du ge dig.
Vad fan...
- Hjälp till här nu! - Thomas!
Dra bak honom! - Thomas!
- Sture, kom tillbaka. - Håll i där.
- Får jag prata med Sture? Ellington? - Nu bryter vi.
Ja, det var en kolossal fördjupning. Verkligen.
Det är av största vikt att vi optimerar förutsättningarna-
- så att han då kan komma åt de undangömda minnena.
Sture, gå in i känslan hur det är att vara mördare.
Känn efter hur det känns att hålla i kniven och utdela knivhuggen.
På så sätt kommer du åt dina minnen. Ska vi försöka det då?
Sture, kan det vara så att du närmade dig tältet från nåt annat håll?
Då vill jag gärna säga höger.
Men i dagsläget tror jag nog det var vänster.
- Bra, Sture. - Ska vi försöka igen då?
Nej, det var en riktig jävla cirkus.
I den här utredningen tolererade man inte att nån tänkte annorlunda.
Då åkte man ut. Det var som en jävla sekt.
Och då har jag ändå inte berättat det värsta. Levi.
Han som de hittade på en skogsväg i Rörshyttan.
Det fanns en annan misstänkt, men bevisen mot honom trollade de bort.
Och i det här skedet är israeliten då medvetslös.
Men jag lyfter ändå ut honom, på detta vis.
Så. Och så för säkerhets skull så bankar jag huvudet så...
mot bilen.
Jösses, vad tung! Så.
Och nu skulle jag vilja känna på domkraft och en sten.
Tack.
Så. Och nu får jag en minnesbild av en kniv.
En kniv?
Som jag just i dag inte kan placera i sammanhanget.
Då tar jag då domkraft... där!
Han sätter sig upp.
Och i detta skedet beslutar jag mig då för att måtta en spark. Så!
Nu nollställer vi. Helt nollställt. Nu är det bara fokus på Yenon Levi.
Känn in naturen, dofter och löv som prasslar...
Känner du igen nånting på marken av vedstruktur eller trä?
Ja, ja, ja. Jo, nu gör jag ju det.
Det blev liksom...
Eller att...
Du ser nånting som längdmässigt stämmer överens med det som du...
Det var det. Så.
Det är alldeles glasklart för mig nu.
- Kan vi bryta nu? - Jättebra, Sture.
- Hur går det med benbitarna? - Jo, jag jobbar på det.
- Bra. - Till dig, Jenny.
Åh, jävlar.
Från Stures syster.
Hon och Sture konfirmerades samma dag som Thomas Blomgren mördades.
Pingsthelgen, 1964.
Två dagar i folkdräkt med dans, fest, vittnen... fotografier.
50 mil ifrån Blomgren.
Starkare alibi finns ju inte.
Det här har hon sagt till polisen, men de följde aldrig upp på det.
Jo, de följde upp det, det var bara...
Seppo Penttinen följde upp det, men de hittade aldrig platsen.
Va?
- Vilken plats? - Platsen där, eh...
Platsen där de var...
Eh...
Ehh... Vad fan har jag...
Sture hade ju precis sagt att...
Han hade sagt att hon hade hårband och stora framtänder.
- Ska du dö? - Vi hittade nånting.
- Det skulle du ha berättat. - Jag sa ju det till honom.
- Till vem? - Till vem? Till vem?!
- Va? - Ehh...
Varför har du inte sagt nånting?
Du gör saker noga, Hannes.
När du jobbar, då jävlar jobbar du.
Så när du får cancer så får du inte vilken skitcancer som helst.
Vilka vet?
Familjen.
Emma undrar vem som ska gå med henne till fotbollen nu när jag ska...
De här jävla läkarna vet ingenting. De bara gissar.
Det finns människor med min diagnos som lever i tre månader.
Och så finns det de som... överlever tills de dör en naturlig död.
Det är ingen idé att spekulera om det.
Hjälp mig härifrån nu.
När var ditt liv som bäst, Sture?
Ja, då skulle jag nog säga att det var i Grycksbo.
- Grycksboåren var den bästa tiden. - Varför då?
Jag var nykter för första gången på 15 år.
Jag kunde till exempel fira jul med min vän Patrik och hans familj.
Vad är detta? Amen, en kofta?
Och tanterna i bingohallen tyckte mycket om mig.
46. Fyra, sexa.
- Men det slutade inte så bra? - Nej.
Ta det lugnt, Patrik, för satan! Ta det lugnt!
- Det slutade i en förfärlig tragedi. - Med rånet?
Fixa nycklarna till bankvalvet! Åk till banken och hämta pengarna!
Jag stannar här och jag ska mörda varenda en i din familj-
- om inte du kommer tillbaka med pengar!
Är det du, Sture?
Saatana perkele!
- Och det var det som förde dig hit? - Ja, det var väldigt dumt.
Mordrättegångarna, Sture. Kan du berätta om rättegångarna?
Det var en mardröm. Det var en fasansfull period.
Quick våldtogs av sin far från fyra års ålder.
Han bestals på sin barndom och står inte ut med rädslan.
Han tror han kan förstöra ett liv och därmed återskapa sitt eget.
Men lindringen är kortvarig. Han måste mörda igen.
Svårigheten var att minnesbilderna från morden har varit-
- fragmentariska och att det ibland tagit...
Du sa tidigare att du lockade Yenon Levi in i bilen.
Men hur kunde du med dina begränsade språkkunskaper kommunicera med honom?
För då blev jag Cliff och han talar utomordentlig engelska.
Hello, baby face!
Tidigt i terapin kom Simonhändelsen in under en djup regression.
Det var Thomas högsta önskan att få tillbaka sin lillebror.
Att "laga Simon", som han säger.
Mannen är seriemördare, pedofil, nekrofil...
Johan Asplunds mamma.
Vi har kunnat slå fast att de brända fragmenten-
- sannolikt kommer från en människa, förmodligen en ung person.
Jag ställer mig helt bakom min kollega professor Helmer i fallet.
- Kan vi ta en paus snart? - Alldeles strax.
En sak, Sture, som jag har funderat på en lång tid...
Vad gjorde du på dina permissioner i Stockholm?
Då åkte jag till KB.
Ursäkta mig. Vet du var mikrofilmsrummet är?
Kungliga biblioteket i Stockholm. Och vevade mikrofilm.
- Om...? - Mordet på Thomas Blomgren förstås.
För där kunde jag ju styrka min egen berättelse.
Genom att hitta fotografier på uthuset där Thomas mördades-
- kunde jag rita av dem och framstå trovärdig.
Det var preskriberat och tryggt och så kunde jag få mer benso.
- Varsågod. - Tack.
Jag funderar faktiskt på att byta namn.
Byta namn?
Quick. Vad säger du om det?
- Det var min mammas flicknamn. - Sture... Quick.
Nej, nej. Thomas Quick.
Thomas? Som ditt första offer?
I Zelmanovitz-fallet så var det ju en jägare-
- som hittade resterna av kroppen. Men hur kunde du visa polisen dit?
Det kunde jag inte, utan det var Sven-Åke Christianson som...
- Vi tränade här på Säter. - Tränade? Hur då, tränade?
Nio, tio, elva. Stopp! Och så vänder du dig till vänster.
Bra. Känn också att du bär på Charles kropp.
En, två, tre-
-fyra, fem, sex...
Som jag har förstått det, Sture-
- så hade ju du alibi för Johan Asplund-fallet.
- Hur fick du tag på de uppgifterna? - Det var ett väldigt omtalat fall.
I november 1980 försvann elvaårige Johan Asplund från det här huset.
Under en annan permission fixade jag en karta över Sundsvall.
Sen fick jag även ta del av förundersökningen innan rättegången.
Hur kunde du veta nåt om kläderna?
Det var från en bok som jag läste om fallet.
Som jag faktiskt fick av en journalist från Dala-Demokraten.
Gubb Jan?
- Gubb Jan Stigson? - Så hette han.
Lars, vi bryter där. Ge oss två minuter, är du snäll.
Vad tänkte du, Sture, när polisen tömde den där sjön i Norge?
Jag tänkte inte så mycket. Jag ville ge polisen nåt att jobba med.
De hade ju inte hittat nånting.
Och om de då fick tömma en sjö så kanske de skulle bli glada.
- Blev de glada då? - Om de blev, de blev jätteglada.
De tömde ju sjön två gånger.
Det där blev en av de mest kostsamma polisoperationerna i Norden nånsin.
De pumpade upp 35 miljoner liter vatten och filtrerade det.
De kom ner till 10 000 år gamla avlagringar nere i bottensedimentet.
Men de hittade ju ingenting och då fick jag helt enkelt skylla på-
- att anledningen var medvetna avvikelser.
Och sa då att jag hade eldat upp Therese.
Då hittade van der Kwast plötsligt nånting.
Jag kan berätta att tekniker hittat benfragment från just det stället-
-som Thomas Quick pekat ut.
Det var glädje överallt här på Säter och jag fick massa mediciner.
Och hur förklarar du de där brända benbitarna då?
Ja, det kan jag inte.
Nej.
Sture, din nya advokat är bra. Han är riktigt bra.
Han har lämnat in en resningsansökan nu.
- Hur det går med den vet ingen. - Det är jättebra!
Jag är så oerhört tacksam. Jag vill att du hjälper honom.
En sak till, Sture. Jag är sjuk.
Jag har cancer. I bukspottkörteln, så...
Så du och jag får väl helt enkelt hoppas på det bästa.
Men... vad är det du säger?
Jag skrev ett brev till Thomas Quick.
Trots att han inte talat med journalister på flera år.
Hur kan det komma sig att du under utredningstiden-
- tillät Quick frigång och permissioner-
- trots att han var misstänkt för mord på flera unga pojkar?
Klart att man inte kan tycka att det är begripligt.
Men frågan är i botten om det är korrekt.
Finns det inga andra aspekter på ämnet? Det är det som det finns.
Minns du att ni intresserade er för-
- vad Sture Bergwall gjorde på sina permissioner?
Det minns jag inte.
Om jag säger att han satt på ett bibliotek i Stockholm.
- På tidningsavdelningen. - Jaha. Och läste vad?
Om Thomas Blomgren, bland annat.
Han satt där och läste in sig på mordet på Thomas Blomgren.
Det är så att Sture Bergwall har tagit tillbaka sina erkännanden.
Jaha. Då får han väl göra det då.
Det var ju en överraskande nyhet för mig.
- Han skulle inte ha gjort nånting? - Nej.
Den som kan påvisa det har funnit världens största scoop-
- vad det gäller att manipulera rättvisan.
Det är självklart, säger jag utan darr på rösten, att så är det inte.
Nu är det 2008. Han sitter där.
Han blir aldrig utsläppt, oavsett om han begär resning eller inte.
Jag har inte begått något av de morden jag är dömd skyldig för.
Och inte några av alla de andra jag erkänt heller.
Det är så det är.
Thomas Quick, en av våra värsta massmördare-
- eller kanske en av våra största rättsskandaler.
Det är inte alls fastslaget att det var en rättsskandal.
Det är upptakten till den största skandalen i svensk rättshistoria.
Åtta felaktiga morddomar. Det är unikt i vår rättshistoria.
- Vad har du för kommentar? - Är det en rättsskandal, Christer?
Visste du att Bergwall tog tillbaka sina erkännanden?
Jag, som alla andra, såg Hannes Råstams dokumentär i går kväll.
Och som chefsåklagare i Quickutredningen måste jag säga-
-att den är... skickligt gjord.
Men att den tyvärr inte berättar sanningen.
Thomas Quick, numera Sture Bergwall-
-är inte felaktigt dömd.
Ingen rättsskandal har inträffat. Bevisen mot Bergwall är solida.
Det räcker att peka på resterna, benbitarna efter Therese Johannessen.
Där medicinsk expertis, inte jag-
- slagit fast bortom allt rimligt tvivel att de är äkta.
Tiden vill ge mig rätt. Tack så mycket. Tack.
- Sten, sax, påse. - Sten, sax, påse.
Sten, sax, påse.
- Sten, sax, påse. - Sten, sax, påse. Nämen!
- Sten, sax, påse. - Sten, sax, påse. En sista gång.
- Sten, sax, påse. - Sten, sax, påse.
Mollys pappa är också död.
Fast hon märker det bara på lördagar.
Alltså... Nu är jag ändå inte riktigt död än, eller hur?
De brukade vara med varann.
De såg på film och åt godis och drack läsk.
Men nu går inte det längre.
Men, du... Molly kanske kan göra det med sin mamma i stället.
Hon är tråkig.
Inte som du då, mamma.
Aj då. Ja, då är det inte lätt.
Hallå, det är Jenny.
När då?
De experter som sa att det här var ben från ett barn-
-kan bara ha tittat och gissat.
Vad är det då?
- Hur går det? - Jag tror de vinner.
Bra jobbat.
Och hur mår du då?
I dag mår jag bra.
Jobbar du med nåt spännande?
- Det är väl klart. - Får jag läsa?
Du får läsa när jag är färdig.
Du får skynda dig.
Jag ser hur ljusen brinner ut
jag ser hur varje liv tar slut
de strålande bloss
som lyste för oss
tar slut
de brinner alla ut
jag ser hur livet rinner bort
hur tiden alltid är för kort
den ändlösa stig
som skulle bli mitt liv
tar slut
ska också nå sitt slut
- Tack, Anette. - Lycka till nu.
- Hej. - Hej. Och ditt namn är...?
- Conrad. - Med C eller K?
- C, tack. - Med C.
Ja, kom då, lilla gubben. Ja.
Nej, Seppo, inte dit.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2019