GLADIÁTOR II
16 LET PO SMRTI MARKA AURELIA,
JE JEHO "SEN O ŘÍMĚ" JIŽ ZAPOMENUT.
POD VLÁDOU TYRANSKÝCH DVOJČAT
GETY A CARACALLY SE ROZMÁHÁ A VZKVÉTÁ KORUPCE.
JEJICH NELÍTOSTNÁ AGRESE SE ŠÍŘÍ JAKO MOR PO CELÉ ŘÍŠI.
PÁD VELKOLEPÉHO MĚSTA JE NEVYHNUTELNÝ.
ZŮSTANOU POUZE TI, KTEŘÍ SE ODVÁŽÍ SNÍT...
Buď jemný, Hanno.
Vzýváme tě tvými mocnými jmény, abys nám přišel na pomoc.
Porazit Římany, jejich lodě, jejich obléhací stroje a jejich vojáky.
NUMIDIE, 200 N. L.
Zvítězíme!
Arishat.
Hanno.
Dnes jsi neučinil žádnou obětinu.
Raději obětuji Římana.
Kde jsi ty, tam jsem taky já.
A kde jsi ty, tam jsem i já. Navždy, má ženo.
Vítr je příliš silný. Stáhněte plachty a vesla do vody.
Stáhnout plachty, vesla do vody!
Stáhnout plachty a vesla do vody!
Vesla do vody!
Nevlastní žádnou zemi, kromě té, kterou ukradli.
Všude po sobě zanechají zkázu a nazývají to mírem.
Zastupujeme poslední svobodné město Nové Afriky.
Dnes jdeme do bitvy.
Modlete se za svého Boha, aby byl s vámi. Pakliže není...
Není to Bůh.
Nemáme se čeho obávat. Kde je smrt, tam nejsme.
Ale kde jsme my, tam není smrt.
Držte se spolu a poslouchejte mé rozkazy.
Mějte oči dokořán a hlavy vzhůru.
Palte!
Připravte zbraně!
Znovu!
Držte formaci!
Lučištníci, připravit! Palte!
Natáhnout!
Zamířit!
Palte!
Lučištníci!
Palte!
- Zvedněte věž! - Zvednout věž!
- Pádlujte dozadu! - Pádlovat dozadu!
Pokračuj!
- Spusťte most! - Zasekl se!
Pane! Pane!
Palte!
Generále!
Lučištníci!
Tamhle!
Zabijte ji!
Arishat!
Arishat.
Arishat!
Počkám na tebe.
Odneste všechna těla! Nenechte tu jediné tělo!
Zabírám toto město pro slávu Říma!
Vae victis.
Běda poraženým.
Další!
- Dolů po schodech! - Dolů!
Co ti to jen provedli?
Zvedni ji. Opatrně, opatrně. Podrž to.
Arishat?
To mě mrzí, synu.
Nezbývá už mi moc času.
Tahle galéra nás veze na místo, kde to nemám šanci přežít.
Jsem připraven odejít na druhou stranu.
Ještě tu chvíli pobuď.
Ještě mám živě v paměti, jak jsi k nám přišel.
Osamělý chlapec z pouště, nevinný a vyděšený.
Přijal jsi vše, čemu jsme tě naučili.
Když jsi našel Arishatinu lásku, tvá duše byla naplněna.
Až zemřu, tak se v tom dalším světě potkám se svými předky.
Koho potkáš ty?
Hanno, můj čas se chýlí ke konci.
Nedovol, aby změnili to, kým jsi.
Neviděli jste toho chlapce?
Eemo! Eemo!
Musíš vyrazit sám, Hanno.
Nikdy jim nedovol, aby tě našli.
Běž, běž!
OSTIE, ŘÍMSKÝ PŘÍSTAV
Acacius! Acacius! Acacius!
Císaři Geto.
Císaři Caracallo.
Generále Acacie.
Dobyl jsem Numidii vašimi jmény,
takže vaše nadvláda může zastínit každého císaře, který přišel před vámi.
Nasaď mu vavřín, bratře.
Acacius!
Na počest vašeho vítězství se v Koloseu uskuteční hry.
Nestojím o žádné hry na moji počest.
Sloužit senátu a lidu Říma je pro mě dostatečně velká čest.
Jste příliš skromný, Acacie.
K takovému generálovi se to nehodí.
Sláva patří vám, nikoli mně.
Přeji si jen odpočinout od války, a strávit čas se svou ženou.
Vaší ženou, ano.
Vzpomínáte si na privilegia, které jsme jí udělili?
Kdepak je, že ignoruje takovou slávu?
Přijdou ještě další vítězství.
Persie.
Indie.
Obě země musí být udolány.
Řím má mnoho poddaných.
Musí je živit.
Můžou jíst válku!
Vaše triumfy budou oslavovány
jako pocta velkoleposti římského lidu.
ANTIUM, POBLÍŽ ŘÍMA
Běž k čertu!
Zmiz, zmetku!
Macrinus z Thysdrusu, mistr všech gladiátorů!
Drž se mě.
Římští soudci, městští radní,
vážení hosté a občané Říma!
Pohleďte na osud poražených nepřátel Říma!
Barbarských Numidijců a jejich vůdce...
Jugurthu!
Ten je zajímavý.
Koupím ho.
Zastavte. Kdo je tam?
Generále.
Má paní.
Děkuji bohům, že tě v bezpečí dovedli domů.
Poděkuj spíš armádě, která mě chránila.
Nachystám ti něco k jídlu.
Běžte!
Ke zdi.
Aréna je jako posvátný chrám.
Pro ty nejstatečnější z vás, vede cesta ke slávě přes arénu.
Aréna dělá z otroků gladiátory a z gladiátorů svobodné muže.
Máš červy.
Toho znám.
Žere opice.
Sedněte si a najezte se.
Ty.
Hanno, postav se.
Jaký je tvůj mateřský jazyk, neboť já mluvím všemi.
Neodpovíš, protože nechceš nebo neumíš odpovědět?
Dobrá.
Násilí je matka všech jazyků.
Viggo, otestuj ho na cvičišti.
Zvládne bojovat s opicí. Uvidíme, jestli dokáže porazit muže.
Dost!
Výborně!
Perfektní.
Umyjte ho.
A přiveďte ho ke mně.
Silná čelist.
Silné paže.
Není to smraďoch.
Vedl by sis dobře.
Výběr gladiátorů je forma umění.
Někteří si volí baviče.
Jiní zase brutální sílu.
Já si volím hněv.
Dav zbožňuje krev a zbožňuje ty, kteří také zbožňují krev.
A z tebe, příteli, proudí hněv jako...
Jako mléko...
Bude z tebe dobrý bojovník.
Ne pro vás.
Máš pravdu. Nebojuješ pro mě.
Dostanu tě do arény. Budeš bojovat nebo zemřeš. Je to na tobě.
Čí hlavu ti mám dát, aby to utišilo to běsnění?
Celé římské armády.
To je příliš.
Ale spokojím se s generálem.
Generálem?
Generál Acacius?
Využij svůj hněv v mých službách,
a jeho hlava okusí ostří tvého meče.
Služ mi a já posloužím tobě. Odmítni mě...
A čeká tě smrt.
Někdy si přeji, abys mě raději opustil, než abys vedl ty jejich války.
Vybral jsem si.
Dokážu s tím žít.
Ale už mám plné zuby těch dvou.
Leto.
Můžete odejít do svých komnat.
Už nic nepotřebujeme.
Slyšet nářek žen a matek nad svými mrtvými na břehu Numidie...
Už nikdy víc.
Nezmařím kvůli jejich ješitnosti další generaci mladých mužů.
Jestli mám vést další tažení, bude to proto, abych je svrhl.
Kdy dorazí tví vojáci?
Vylodí se v Ostii za deset dnů.
Kolik z nich ti bude věrných?
Všichni.
Císaři nemají podporu lidu.
Lid už má dost jejich šílené krutovlády.
Co to je za sen o Římě, když lid není svobodný?
Užijte si to!
Pijte, co vám hrdlo ráčí!
Děkuji! Děkuji.
Prosím! Pijte!
Omluvte mě. Macrine!
Věděl jsem, že se nespokojíš s provinciemi.
Přišel jsem se jen kouknout na hry.
No...
V tom případě nebudeš zklamán.
Řím nabízí všechny hry, které muži jako ty rádi hrají.
Muži jako já, Thraexi? Muži jako my.
V Římě se nic neděje, dokud to nevyzkouší Thraex osobně!
Co tady dělám?
To se brzy dozvíš.
Co je pravdy na tom, že budeš kandidovat do senátu, Macrine?
Já? Ne. Neplánuji kandidovat.
Vždyť pořádně neumím s počítadlem.
Ale rozumím tomu, že je zvykem, že tví hosté rádi uzavírají sázky.
O jaké sumě se tu bavíme?
Tisíc zlatých denárů?
Dva.
Dva?
Denárů.
Ustupte!
Udělejte nám místo!
Vaše Veličenstva. Pánové, dámy a senátoři.
Čeká vás pobavení v podobě bojového umění.
Představuji vám barbara,
jež bude bojovat proti jednomu z mých! Mocnému Vichekovi!
- To je tvůj gladiátor? - Ano.
- Tři kola pěstního souboje. - Meče!
Chceme meče! Boj na život a na smrt.
Bude to souboj bez milosti. Započněte s bojem.
Bratře...
Nezabíjejme se pro jejich pobavení.
Úžasné!
Pozoruhodné!
Thraexi, ten vypadal draze!
- Gratuluji! - Děkuji.
Úžasné.
Odkud pocházíš?
Mluv.
- Tak mluv! - Pochází z kolonií.
Vaše Veličenstvo, rozumí pouze svému rodnému jazyku.
Brány pekelné jsou otevřeny dnem i nocí.
Hladký je sestup a snadná je cesta.
Ale...
Navrátit se z pekla a hledět na radostnou oblohu,
v tom spočívá úkol veškerý.
Vergilius, Vaše Veličenstvo.
Poezie!
- To jsi trefil, Macrine. - Děkuju.
Už jsem se začínal nudit, ale překvapil jsi mě.
Pobavit vás je mým jediným přáním.
Jsme pobaveni, jsme pobaveni.
Bavíme se.
A těšíme se, až uvidíme tvého básníka v aréně.
Stejně jako já, Vaše Veličenstva.
Děkuji.
Viggo? Pojď se mnou.
Bojoval jsi dnes zdatně, ale měl jsi taky štěstí.
Ty verše, které jsi recitoval...
To ses nenaučil v Africe.
Dobrý verš se dostane daleko.
Kdo tě učil poezii?
Jeden zajatý římský důstojník.
Hlídal jsem ho, zatímco on mi vyprávěl příběhy, abychom zabili čas.
- Co se s tím vězněm stalo? - Snědli jsme ho.
- Jak to mají barbaři ve zvyku. - Jak to mají barbaři ve zvyku.
Kde ses narodil?
K čemu ti je má minulost, když má budoucnost je smrt ve tvé aréně?
Pověz mi, nač mi budou římské peníze?
Gladiátor si může koupit svobodu.
Svou nezávislost.
To je pouhý sen o Římě.
"Otrok nesní o svobodě, nýbrž o tom, že bude sám vlastnit otroka."
Cicero.
Tak tě vychovali, Macrine?
Co jsi musel dělat za římské peníze?
Slíbil jsi mi hlavu.
Začni makat a dostaneš jakoukoli hlavu.
Otče, ochraňuj nás a veď nás.
Senátoři.
Má paní.
Má paní, kéž bychom se potkali v lepších časech.
Ty ještě přijdou.
Co tady vlastně děláme?
Abychom si město vzali zpět.
A obnovili v Římě rovnováhu.
Zajímavá idea.
- Kdy? - V poslední den her.
Má armáda čeká v Ostii.
Pět tisíc loajálních vojáků.
Vstoupíme do Říma a následně do Kolosea,
kde zatknou císaře za jejich zločiny proti senátu a lidu.
Ambiciózní, ale riskantní plán.
Budete mít moc nad Římem a...
Markus Aurelius také hovořil a navrácení moci senátu,
ale to už je generaci nazpátek. Hodně se toho změnilo.
Lidé již po celá léta nespatřili naději.
Ale s časem a správným vedením...
Lucillo, jsi dcerou Marka Aurelia.
Měli moji loajalitu.
Stejně jako ty.
Senátore Thraexi.
Politika je moc, má paní.
Vezměte si zpět, co vám právem patří a můžete počítat s podporou senátu.
Děkuji.
BRÁNA DO ŘÍMA
Jídlo! Jídlo!
Když mi o tom městě vyprávěli, zapomněli se zmínit o tom smradu.
To bude Hanno.
Musíte mě brát takového, jaký jsem.
A co je to tam nahoře? Vlk?
Dvojčata, která byla vyděděna a ponechána napospas smrti v kopcích.
Vlčice je pak našla a odkojila.
Dvojčata byla vychována zvířetem. Římané mají zvířecí krev.
Odkud to město znáš?
Znám pouze chaos, který přinesli.
To město zamoří vše na co jen sáhne.
Nikdy by mě nenapadlo, že bude tak velké.
Neskoč na pozlátko. Tohle město je prorostlé nemocemi.
Jídlo! Jídlo!
Barbarská lůzo!
Pomozte mi, prosím! Pomozte!
Thraex.
Co se týká naší sázky...
Barbar! Nezapomněl jsem. Vždy splácím své dluhy.
Chtěl jsem pouze naznačit, že se situace může obrátit.
Dvojnásobný dluh, ale při výhře dluh smažu.
Čerstvé masíčko.
Do řady! Postavte se do řady!
SÍLA A ČEST
Hrajte! Hrajte.
Císař Caracalla.
Císař Geta.
Občané Říma!
Tyto posvátné hry se konají na počest vítězství Říma
nad barbary z Numidie.
Běžte! Běžte!
A na počest velitele římských legií, generála Justa Acacia.
Ať žije Acacius!
A spolu s ním Lucille, dcery císaře Marka Aurelia.
Acacie.
Generále.
Acacius! Acacius! Acacius! Acacius!
Promluvte k nim.
Nejsem řečník ani politik.
Jsem voják.
Byl jsem svědkem statečnosti mužů a žen během války...
A jednou dokonce v této aréně.
Pakliže se k bohům chcete modlit, požádejte je o tu samou statečnost.
Protože Řím ji teď potřebuje.
Acacius! Acacius!
Z jižní brány,
válečníci od Macrina z Thysdrusu.
A od císařů Caracally a Gety osobně,
neporažený šampion, Glyceo Ničitel!
Čekat!
Čekat.
- Buď pozdraven Caesar! - Glyceo! Glyceo!
Držte se u sebe a až zaútočí, vyrazte k hradbě.
Proč bych měl?
Držte pozice!
Běžte!
Zbabělci!
Běžte k hradbě!
Tak pojď!
Bratře, to je ten básník, že?
Nemůžu si vzpomenout.
Ten večer mám celý v mlze.
Brány pekelné jsou otevřeny dnem i nocí.
Hladký je... Zapomněl jsem slova.
Hladký je sestup...
Hladký je sestup a snadná je cesta.
Štít!
Milost! Milost!
Krev.
Lucillo, prokážeme mu milost?
Milost.
Žádná milost!
Tvůj život ušetřili bohové.
Raději se postavím vaší čepeli, než abych přijal římskou milost.
Zabít! Zabít!
Hanno! Hanno!
Cestu ke svobodě v aréně nenajdeš.
Vede pouze sem.
Běžte do svých cel.
Hanno! Hanno!
Jdeme.
Brány pekelné jsou otevřeny dnem i nocí.
Hladký je sestup a snadná je cesta.
Tam, tam a tamhle!
Mám tě! Jsem Maximus, spasitel Říma.
Scatto a Argento.
Je Lucius v bezpečí?
Lucie!
Lucie, jsi jediným dědicem trůnu.
Existují lidé, kteří by tě chtěli zabít, aby se dostali k moci.
Slibuji, že si pro tebe přijdu, až to bude bezpečné.
Matko, proč nemůžeš jít se mnou?
Musím tu zůstat pro tvé dobro a pro dobro Říma.
Pamatuj si, kdo jsi a že tě nadevše miluji.
Miluji tě.
Pojď.
Dej mi nohu.
Jeď! Jeď!
Jak se jmenuješ?
Ravi. Jsem doktor.
Pravdou je, že víc chlapů umírá na zanícené rány než v aréně.
Tohle je třeba vyčistit, zašít a bude to bolet.
Durman a opium.
Je to na bolest. Zhluboka se nadechni.
Jsem tu tak dlouho, že už to ani nevnímám.
Mám za sebou víc amputací, než dokážu spočítat.
- Kde ses to naučil? - Proč se ptáš?
Máš tvrdé ruce.
- Býval jsem gladiátor. - Jo.
Porazil bys mě? Ve své životní formě?
V takovém stavu bych tě porazil tady na místě.
Máš štěstí, že jsem odložil můj meč.
Takže zbytek svých dnů strávím záchranou životů místo toho,
abych je lidem bral.
Co tak náhlá změna v pozdějším věku?
Co učiníme za života se stane ozvěnou věčnosti.
Mám pocit, že ta slova znám.
Není to moje dílo.
Je to napsáno na jednom z náhrobků, kde leží kosti jednoho gladiátora.
Můj šampione, cítím durman!
Můj... Šampion!
Slyšel jsi ten dav?
Slyšel jsi ho?
Něco v sobě máš.
- Věděl jsem to od začátku. - I teď?
Ano! Řekové tomu říkají...
Thymos.
Chtíč.
Hněv.
Ten hněv je tvůj dar.
Jako u velkolepého Achilla. Nikdy se ho nesmíš vzdát.
Dovede tě k velikosti, můj šampione.
Děkuji za pozvání!
Je to pro mě vskutku čest.
Slyšela jsem, že jste na dvoře středem pozornosti.
Ano.
Už jsme se potkali.
- Opravdu? - Velmi dávno.
Kde?
Byl jsem vojákem v armádě vašeho otce, když táhnul na Afriku.
Vy jste sloužil po boku mého otce?
Měl jsem tu čest si přečíst jeho spisy "Hovory k sobě".
"Nejlepší pomsta je být opakem těch, kteří nám způsobili bolest."
Slyšela jsem, že jste vyzbrojil polovinu
legií v celé říši, a nyní zde v Římě,
kde získáváte vliv podporou gladiátorů.
Dělám to z lásky ke sportu.
A kde ty gladiátory berete?
Převážně to jsou váleční zajatci nebo tuláci.
Proč se mě na to ptáte?
Člověk si může vybrat, že pro své přežití bude bojovat.
V životě to funguje stejně jako v aréně, ne?
Kdo je to?
To je můj otec za svých mladých let.
Měla dítě.
Je všeobecně známo, že když Commoda zabili,
chlapec zmizel.
- Ale koho by to zajímalo? - Lucillu.
Více vína!
Více vína.
Koneckonců, byl urozené krve.
A jeho otec?
Podle všeho Lucius Verus.
Byl to dohodnutý sňatek.
Bylo jí čtrnáct let.
A on ženy neměl zrovna v lásce.
- Někdy to mám stejně. - Jsou k ničemu!
Ne, ne, ne. Povídalo se, že měla milence.
A povídalo se, že skutečný otec byl Commodus.
Láska sourozenců, rozumíš?
Jestli zemřel, tak po něm muselo něco zůstat.
A jestli přežil, musí mít asi tak...
- Zkusme to spočítat. Zemřel ve dvanácti? - Jo.
Takže to by dneska měl...
Má paní.
Gracche.
- Prosím, pojďte. - Děkuji.
Gladiátore...
Víš, kdo jsem?
Máš rodinu?
Ženu.
Arishat.
Arishat?
Byla zavražděna na příkaz tvého muže.
Řím se topí ve své vlastní krvi.
A přesto se na ni díváš v Koloseu.
Je mnoho věcí, kterým nerozumíš.
Lucie.
Nevím, kdo si myslíš, že jsem.
Jmenuji se Hanno, a nemám žádnou matku, kterou bych si pamatoval.
Je mi to strašně líto.
Kdyby zde byl tvůj syn, požádal by tě, ať si své slzy necháš,
protože by nebyl tím chlapcem, kterého jsi poslala pryč. Ten je mrtev.
Možná si o mně myslíš to nejhorší.
Myslíš, že jsem tě zradila.
Ale chci, abys věděl,
že pokud nestojíš o lásku matky, přijmi otcovu sílu.
Potřebuješ ji.
Jmenoval se Maximus Decimus Meridius.
A vidím ho v tobě.
Vypadni.
Má paní, musíme jít!
Lucie, byl jsi milován...
Mnou i tvým otcem.
Tvé jméno bylo na jeho rtech...
Zmiz!
Lucius je naživu.
Víš to jistě?
Ano.
Znám svého syna.
Dnes jsem s ním mluvila.
Možná se mnou už nechce nic mít,
ale žije.
Zítra je třetí den her.
Většina bojovníků zemře.
Acacie.
Musíš mu pomoct.
- Pomoct? - Ano.
Kdysi jsem ho zklamala.
Vím, že ano.
To už se teď nesmí opakovat.
Armáda je v Ostii.
Jestli počkáme pár dnů...
To už může být mrtvý.
Acacie,
klidně obětuji svůj život za Řím,
ale nikdy neobětuji svého syna.
Jedna!
Dva!
Jedna!
Ano! Musíte do rytmu!
Jedna! Dva!
Jedna!
Stát, stát!
Takhle se daleko nedostaneme.
Zůstane jen on.
Ostatní běžte.
Běžte.
Uvidíme, jak daleko se dostaneš bez svého týmu.
Připraven?
Jedna!
Dva!
Do rytmu!
No tak, zaber!
Zaber!
Nechte ho.
Je to jen ocet, příteli.
S dalším opiem nepočítej.
V příštím životě tě bolesti čeká dost.
Tak proč po ní tak hrozně prahneš už teď?
Jsi svobodný muž, Ravi?
Svobodný.
Jsem.
Odložil jsem svůj meč a přísahal, že už ho nikdy nezvednu.
A přesto sis vybral tohle peklo.
Kde jsi žil předtím?
Varanasi.
A proč se nevrátíš?
Nepřál bych si nic jiného.
Ale...
Potkal jsem ženu.
- Za vším hledej ženu. - Vždy.
Pochází z Londinia v Británii.
Takže naši synové mluví pouze latinsky.
A oči mé dcery jsou stejně modré jako ty tvé.
Nyní jsou z nás Římané.
Vyrůstal jsem posloucháním příběhů na kolenou mého dědy.
Vyprávěl o snu, který představoval Řím.
Byl tak křehký, že jsme o něm mohli jen šeptat.
Jinak by zmizel.
Takže...
Co to bylo za sen?
Bezpečný Řím se spravedlivými zákony pro všechny.
Řím se skutečným senátem.
Řím naplněný nadějí.
Tvůj děda zní jako obávaný muž.
Šance ti nejsou nakloněny.
Tak to mám celý život.
Neboj, staříku.
Měl by sis odpočinout.
Tví muži tě zítra budou potřebovat, abys je vedl.
Jde tady o přežití!
Tak přežijte!
Ve jménu Poseidona,
oslavujeme slávu námořních bitev.
Mají lučištníky. Buďte připravení! Řiďte se mými rozkazy.
Držte se pohromadě a bojujte jako jeden! Ano?!
- Ano! - Ano!
Dnes budeme mít možnost opětovně prožít bitvu u Salamíny!
Trójané proti Peršanům!
Vesla do vody!
A pádlujte!
Lučištníci!
Zaberte!
Pádlujte! Až vám řeknu!
A můžete!
Levobok! Připravit!
Vesla dovnitř!
Vesla dovnitř! Vesla dovnitř!
K zemi!
A pádlujte!
Zaberte!
Nepřestávejte!
Zaberte!
Pravobok!
Připravit na náraz!
Držte se! Držte se!
Přeskupte se!
Pretoriáni!
- Hanno! Hanno! - Běž, běž.
Hanno! Hanno!
Ve jménu císařů, vítězství patří Hannovi!
Kdo to udělal?
Kdo to udělal?!
Byl jsem to já!
- Já to udělal! - Já!
Geta se bude chtít pomstít vám všem.
Učil ses střílet a recitovat poezii ve stejném městě?
Buď rád, že jsem to nebyl já, protože šíp by našel tebe.
Posaď se.
Mám pro vás zprávy.
Je tady, pane.
Ty jsi ještě tady?
Macrine.
Vítej.
Ano, poslouchám.
Víš, že je to teď můj dům.
Dlužíš mi před deset tisíc denárů. To snad víš.
Měl bych k mání i jiné věci. Dobytek. Umění!
Pravdu!
Co chceš?
Pravdu. Přesně to chci.
V Římě se neděje nic, o čem bys ty nevěděl.
Máš důvěru senátorů.
Máš důvěru Lucilly.
A nejdůležitější je, že máš moji důvěru.
Přál by sis moji loajalitu?
Vlastním tvůj dům.
Chci tvou loajalitu.
Já...
- Povídej. - Slyšel jsem o spiknutí,
- ke svržení císařů. - Ano.
Ale plán se odložil.
Mají dnes zachránit gladiátora z arény.
- Nevím proč. - Já vím proč. A taky koho.
Sbal si svých pět švestek.
Rychle.
Pretoriánská garda! Otevřete!
Má paní, pojďte s námi.
Díky ctnostným mužům jakými jsou Thraex a Macrinus,
byl váš pokus o svržení odhalen.
Čest a důstojnost, kterou Řím do vás vložil,
o všechno jste svou zradou přišel.
Prosím, císaři Geto, mučte mě jak chcete, ale nepoučujte mě.
Vaše jméno bude zapomenuto!
Ztraceno v proudu historie.
Jste proklet, generále.
- Ještě se smějete. - Vy mě proklínáte?
Je mi to jedno.
Vše časem upadne v zapomnění. Jak impéria, tak císaři.
Proč čekat?!
- Vykuchám ho! - Ne, ne, ne! Přestaň!
Pojď, pojď!
Musí být popraven veřejně.
Veřejně?
Jeho vnitřnosti pověste na městské brány a ji ukřižujte!
Ukřižujte ji!
Odveďte je!
Díky, Macrine.
Pojďte.
V těchto posledních dnech jsem došel k závěru, že již nejste poddaný,
ale skutečný přítel.
Děkuji.
Děkuji mnohokrát. Ale jako přítel vás musím varovat.
Acacius je hrdina Říma,
ukřižování je pro zloděje a křesťany.
- Příliš prostá smrt. - Je to zrádce. Musí zemřít.
Souhlasím.
Nechte bohy, ať rozhodnou o jeho osudu v Koloseu.
Nechť bohové rozhodnou.
Včera jsem se probudil ze snu o temné řece.
Tentokrát, poprvé, jsem ji překročil.
Tam, odkud pocházím
překročení řeky představuje odpuštění. Představuje spásu.
U nás to znamená, že jsi mrtvý.
Ale necítil jsem ani špetku strachu.
Protože tam na mě na druhé straně někdo čekal.
Hotovo.
Kdo je ten muž, jehož jméno bylo seškrábáno?
Maximus.
Viděl jsem ho jednou bojovat.
Byl velkolepý.
Ano. Já jsem nastoupil do arény až po něm,
ale mnozí si o něm stále šeptali.
Mluvili o něm.
Co udělal.
Jednou jsem ho potkal.
Byl laskavý.
Nepoklekl před nikým.
Pojď se mnou.
Když rebelský gladiátor zemře, pohřbíme ho zde.
"Co učiníme za života se stane ozvěnou věčnosti."
MAXIMUS
To je Argento, a to je Scatto.
Na zdraví!
Stačí.
Za jeho zradu vůči životům císařů a římské říši,
se generál Justus Acacius stává nepřítelem lidu.
- Acacius! Acacius! Acacius! - Milujeme tě, Acacie!
Acacius! Acacius! Acacius!
Acacius! Acacius!
- Vae victis. - Generále.
Acacius! Acacius! Acacius!
Z poraženého města v Numidii,
vítěz dvou bitev v Koloseu...
Běž! Vae victis.
Hanno! Hanno! Hanno!
Hanno!
- Pane, udělám pro vás cokoliv. - Na to už je příliš pozdě.
Římský zrádce nebo barbarský hrdina?
Nechť rozhodnou bohové.
Lucie, počkej.
Počkej! Počkej!
Jsem nádoba.
Naplň mě pomstou, ať zrádce zhyne.
- Zvedni ho! - Bravo, Hanno!
- Milujeme tě, Acacie! - Na co čekáš?! - Zemřeš!
Vím, kdo jsi.
Lucius Verus Aurelius.
Acacius pozvedl svou ruku!
Vzdává se.
Nechť rozhodnou bohové!
Bohové se rozhodli.
Dělej, co musíš.
Ale v mé hodině smrti věř...
Miluji tvou matku Lucillu.
A tvého otce...
Maxima.
Zemřel bych pro něho.
- Zabij ho! - Nech ho žít! Prosím!
Nechat žít! Nechat žít! Nechat žít!
Zabij ho!
- Zabijte ho! - Lučištníci!
- Ne! - Zabijte ho!
Acacius! Acacius!
Zabijte ho!
- Acacius! Acacius! - Zabijte ho!
Acacius!
Ne!
Acacie!
Proklínám vás!
Zasloužíte si horší osud než smrt!
Tak se Řím chová ke svým hrdinům?
Tak mluvte!
Pokud jeho život nemá žádnou cenu, jakou mají cenu vaše životy?!
Bohové promluvili!
Hanno! Hanno! Hanno! Hanno!
Už pro naše vlastní bezpečí bychom se měli vrátit do paláce.
Držte se zpátky! Držte se zpátky!
Arishat!
Měli jsme dohodu.
Dal jsem ti ho, ty jsi ho nechal žít.
- A dosáhl jsi svého. - Vždy dosáhnu svého.
Proč jsi ho nechal žít?
Koupil sis gladiátora, nikoli otroka.
Rozhoduji se sám za sebe.
Jak urozená je tvá krev?
Třeba ti v hrudi bije srdce Římana.
Nejvelkolepější chrám, jaký kdy Řím postavil. Koloseum.
Protože k tomu se jejich víra upíná. K moci.
Scházejí se sem, aby koukali, jak silný sráží na kolena slabého...
- Musí být ještě něco jiného. - Není.
- Musí existovat další Řím! - Žádný není.
Sen?
Sen o Římě?
To je povídačka starého muže.
Kdo jsi?
Jak ses jmenoval, než jsi přijal římské jméno?
To se nikdy nedozvíš.
Mám svůj osud.
Bohové tě poslali ke mně.
Budeš mým nástrojem.
Nebudu ničí nástroj v tomto životě, ani v tom dalším.
To nebude mým osudem.
Ale budu svědkem tvého pádu.
Co jiného jsem mohl dělat? On a ta jeho děvka nás chtěli zabít.
Ty je neslyšíš?! Chtějí naše hlavy!
Pretoriáni je potlačí jako každou vzpouru předtím.
- Je to kvůli tobě! - Špinavá opice!
Možná byste měl vzít Dunda jinde...
Abyste ho mohl uklidnit.
Za bratra se omlouvám.
Nemoc z jeho beder se mu rozšířila do mozku.
- Každý den se to horší. - Promluvím s ním.
Vidím tě!
Vidím tě.
Caracallo, Caracallo.
No tak, postav se.
Postav se, postav se! Ty ne.
No vidíš.
Teď mě poslouchejte.
Co se děje?
Nemám nic svého.
Všechno je vždy společné.
Dokonce i v matčině lůně se snažil...
Přeříznout pupeční šňůru, abych se nemohl nadechnout.
- Vy si to pamatujete, že? - Jistěže.
- Posaďte se. - Na to člověk nezapomene.
Tíží mě svědomí.
Co?
Posaďte se.
Váš bratr chce z toho obvinit vás...
Před celým senátem.
Ale já to neudělal!
- Z toho, co se děje v ulicích. Ten chaos! - On lže!
Není silnějšího svědectví, než když bratr vypovídá proti bratrovi.
To je lež! Pořád jenom lže!
Dokáže být velice přesvědčivý.
A co jako? Co mi tak udělají?
To si ani nechci představit. Ale vezměte si...
Co udělají Dundovi?
Volba je na vás.
Bratře.
Polož ten meč.
- Lžeš! - Dej mi ho.
- Pořád jenom lžeš! - Dej mi...
Ne, ne, ne!
Podívej se na mě! Podívej se na mě.
- Lžeš! - Podívej se na mě! Vzpamatuj se!
- Lžeš! - Vzpamatuj se!
Vždy jsem tě chránil!
Protože tě mám rád.
Vrať se. Pomozte mi.
Lucie.
Nikdy by mě nenapadlo, že nás osud přivede až sem.
A přesto jsme tady.
Všechno nás opět přivedlo zpět.
Poslala jsi mě pryč a přesto mě osud přivedl zpět na místo, kde zemřel.
Tento prsten patřil mému otci.
Ten ho dal zase tvému otci Maximovi, jako symbol důvěry.
Já ho dala Acaciovi za jeho statečnost.
Tento prsten patřil mé ženě.
Měl bych ho nosit vedle toho tvého.
Smrt Acacia mě opravdu mrzí.
Neměl jsem šanci ho poznat.
Byl to voják Říma.
Měl plán.
Shromažďoval v Ostii armádu pod velením Daria Sexta.
Armáda, kterou měl vést ke svržení císařů.
Acacius, Maximus, Markus Aurelius.
Žili a zemřeli pro Řím.
Jako my všichni.
Je pravda, že tě chtějí nechat popravit?
Již od smrti mého otce bylo bezpočet mužů, kteří usilovali o můj život.
Ale teď, když jsem tě našla, tak na tom nezáleží.
Nemám strach.
Zvykl jsem si, že to, co miluji nakonec ztratím.
Ale teď, když jsem tě našel, tak už o tebe nechci přijít.
Máš stejný postoj jako on.
Ostražitý.
Pyšný.
Nemám jeho sílu.
Kéž bys měl pravdu.
Kéž bych ti mohla říct, abys odtud utekl.
Běž.
Síla a čest.
Jako císař jsem svolal senát, abych jmenoval mého prvního konzula
a dal mu moc řídit vojenské a administrativní záležitosti impéria.
Jmenuji občana Dunda!
Buď pozdraven Dundus!
- Buď pozdraven Dundus. - Buď pozdraven Dundus!
Buď pozdraven Dundus!
Jako druhého konzula jmenuji...
Občana...
Macrina!
Buď pozdraven Macrinus!
Oslavíme to triumfálním průvodem.
Budou hry...
A hromadné popravy!
Ať žije říše!
- Ať žije říše! - Ať žije říše!
Posaďte se.
Náhodou jsem si získal...
Díky štěstí a mých dlouholetých zkušeností
jsem si získal císařovu zbývající pozornost.
Mohu ho nasměrovat správným směrem
a zkrotit šílenství v ulicích.
Ale...
K nastolení řádu...
Potřebuji moc!
A velení nad armádou pretoriánů.
Volby?
Nebo zvednutí ruky?
- Ano! - Ano!
Váš skromný sluha.
Dejte ruce dolů.
Můžete se posadit.
Řím musí padnout.
Stačí jen menší popostrčení.
A poté, co Řím padne...
Co potom?
Jsi dítětem svého otce.
Jeho sen o Římě nebyl nikdy snem.
Byla to iluze.
"Nejlepší pomsta je být opakem těch, kteří nám způsobili bolest."
Udělal jsem ze sebe protiklad tvého otce.
On mluvil o snech, já mluvím o pravdě.
Jedinou pravdou v mém Římě je...
Zákon nejsilnějšího.
Byla doba, kdy jsem byl majetek císaře.
A nyní vládnu celé říši.
Kde jinde to člověk dokáže kromě Říma?
Poznáváš na mě znak tvého otce?
Jestli je něco, co potřebuješ...
V těchto posledních hodinách...
Zařídím to.
Tvá smrt mi zajistí cestu k trůnu.
Zítra se budou konat hry...
A v nich se stanu vítězem.
Ravi.
Zvládneš do rána doručit zprávu do Ostie?
Co je v Ostii?
Armáda.
Žádám tě, příteli, abys riskoval pro vyšší cíl.
Zajeď do Ostie.
Předej ten prsten Dariovi Sextovi. Posloucháš mě?
Darius Sextus?
Pozná, že je to prsten Acacia.
A...
A koho mám říct, že mě poslal?
Jsem Lucius Verus Aurelius.
Princ Říma.
Vyřiď mu, že svolávám armádu pro obranu nové republiky.
- Můžu ti věřit? - Ano.
- Můžu? - Ano.
Ravi! Potřebuju klíče!
Děkuju.
Stát! Vrať se!
Kdo ti to dal?
Lucius Verus Aurelius.
Římský princ.
Opravdu musíme zabíjet Lucillu?
Jestli nezemře, nikdy nenastane mír.
Nikdy.
Lid ji miluje. Její smrt podnítí vzpouru.
Pokud zemře a v ulicích začnou nepokoje,
doručím jim hlavu Caracalla,
a lid mě přijme. To je politika, můj příteli.
- Můžeme? - Ano.
Dnes tě čeká poslední zápas, šampione.
A náš pán tě obdaroval...
Dřevěným mečem svobody.
Ale nejdřív si ho musíš zasloužit.
Dnes budeš bránit svou matku.
Dřevěná nebo železná, zbraň je pořád zbraň!
Počkej na mě.
Na počest císaře Caracally,
prvního konzula Dunda, druhého konzula Macrina,
a jako trest za její spiknutí vůči říši,
její pomluvy proti vznešené královské rodině
a podněcování k vojenské vzpouře
za pomocí jejího manžela, bude královna čelit trestu bohů,
jež bude vykonán pretoriánskou gardou.
Nejsem generál,
ale my všichni jsme vojáci.
A doposud jsme bojovali jen za to, abychom přežili další den.
Co přesně po nás chceš?
Můžete se vrátit do svých cel, jestli nechcete bojovat.
Nebo se můžete přidat ke mně...
A bojovat za svobodu, která dalece přesahuje tyto zdi.
Ano!
Byly časy, kdy čest v Římě něco znamenala!
V tomto Říme si myslím, že už neexistuje.
- Musíme ji najít! - Ano!
A nezapomeňte...
Kde je smrt, tam nejsme my.
Tam, kde jsme my, není smrt!
Pozvedněte meče.
- Síla a čest! - Síla a čest!
Síla a čest!
Avšak si nemyslete, že císař není milosrdný.
Královně bude udělen jeden gladiátor,
který ji bude bránit před pretoriánskou gardou.
Šampion, Hanno!
Hanno! Hanno! Hanno!
Ano!
Přivolejte jezdectvo! Musíme to potlačit.
Tohle je válka! Skutečná válka!
Armáda Acacia postupuje na hranicích Říma, pane.
Pořád je dokážeme potlačit. Nemají víc než 5 tisíc mužů.
Kolik je nás?
6 tisíc. Možná víc.
Vyrazte k bráně a zadržte je.
Otevřete bránu!
Ty špinavý pse!
Lucie!
Podejte mi luk.
Běž, můj synu.
Lucie...
Koně!
Kdy už ten barbar konečně padne?
Jmenuji se Lucius Verus Aurelius.
Císařem se nestaneš pouhým původem.
Trůn se musí získat silou a držet silou!
- Považuješ se za takového muže? - Nebojuji pro moc.
Bojuji, abych osvobodil Řím od zrůd jako jsi ty a navrátil ho lidu.
Samotní bohové si přejí vidět Řím znovuzrozen.
Poslali mě sem, abych ten úkol splnil.
A jeden z tvých bohů poslal mě, abych tě zabil.
Nastal čas to ukončit, Macrine!
Čest a síla, můj synu.
Vzhlížíte ke mně, že promluvím.
Vím pouze jediné: Zažili jsme a viděli příliš mnoho smrti.
Dost už bylo prolévání krve ve jménu tyranie.
Můj děda Markus Aurelius mluvil o snu, který měl představovat Řím.
Sen, za který můj otec Maximus Decimus Meridius...
Položil život.
Ideál.
Město pro všechny a útočiště pro ty, kteří jsou v nouzi.
Domov, za který stojí bojovat.
Domov, kterému Maximus obětoval život ve snaze ho ochránit.
Ten sen je ztracen.
Ale najdeme v sobě dostatek odvahy, a vybudujeme ten sen společně?
Co na to říkáte?
Ano!
Matko.
Promluv ke mně, otče.
Překlad: Lordek. Děkuji za vaši podporu. www.titulky.com