Se en verden, der er fyldt med flere undere -
- end nogen anden, siden Jorden blev skabt.
Og af alle fyrster var ingen berømmet som drengen, -
- der trak sværdet op af stenen.
Men dette er ikke den konge.
Ej heller er det hans kvad.
Lad mig fortælle en ny historie.
Jeg beretter den, som jeg har hørt den mangefold.
Historien om en vovemodig færd for en mand i kongens sold.
For evigt indgraveret i hjerte og i sten -
- som alle de store legender fra hedenold.
Kristus er født.
Ja, Kristus er sandeligen født.
- Hvor skal du hen? - I kirke.
Hvorfor det?
Mine støvler. Goddag, Agnes.
Hvor er mine støvler?
- Er du blevet ridder? - Hvad?
- Er du blevet ridder? - Ikke endnu.
- Så skynd dig. - Så travlt har jeg ikke.
Jeg har masser af tid.
Essel!
- Vent lidt. - Sæt farten op!
Essel. Essel.
Lad os nu bare blive her. Kom nu. Lad os bare blive her.
- Op. - Jeg er ikke rede til det endnu.
Jeg er ikke rede.
EN FILMATISERING AF
RIDDERROMANEN
AF ANONYM
SIR GAWAIN OG...
- Hvor har du været? - Til messe.
- Dig? Til messe? - Ja.
- Hele natten? - Ja.
Hvor er dine støvler?
- Hvad? - Hvor er...?
Du lugter, som om du har været til messe. Har du drukket altervin?
Jeg elsker dig, moder.
Du er ikke klædt på.
- Jeg tåler ikke munterhed i år. - Men det er jo jul.
Der kommer flere julefester, flere glædelige julebudskaber.
Tag du af sted. Glæd dig.
Og fortæl mig om det, du ser.
Før unge Gawain herhen.
Kongen vil tale med dig.
Hvor er din moder?
Hun var ikke helt sig selv, herre konge.
Så kom og sæt dig her ved siden af os.
Ved siden af mig og min dronning.
Den plads er ikke for min stand.
Nej. Det skal den være i dag.
Pladsens ejermand er her ikke. Hvem ved, hvornår han vender tilbage?
Tag plads.
JULELEGEN
Det er godt at se dig, Gawain.
Det er godt at have sin... familie ved sin side.
Sin blodsbeslægtede familie.
Eders riddere har vel udgydt nok blod til at fortjene pladsen mere end mig.
Det er sandt.
Men du er min søstersøn.
Udsprunget af hendes skød. Det er de ikke.
Når jeg ser på mine frænder her i dag, så ser jeg...
kvad...
som ingen muse ville kunne synge...
eller drømme om.
Men hvad ser jeg, når jeg ser på dig?
Jeg indser, at jeg ikke kender dig.
Jeg siger ikke dette bebrejdende -
- men med fortrydelse af, at jeg aldrig har bedt dig tage plads her.
Eller sidde på mit skød, da du var spæd.
Og nu er det jul, -
- og jeg ønsker at bygge broer.
Så før munterhederne begynder...
så skænk mig en gave.
Fortæl om dig selv, -
- så jeg kan lære dig at kende.
Jeg har intet at berette, min konge.
Endnu.
Du har endnu intet at berette.
Endnu.
Se dig omkring, unge Gawain.
Hvad ser du?
Jeg ser legender.
Tag ikke for let på, at du har plads i deres midte.
Hvem ellers?
Venner.
- Brødre. - Brødre.
- Brødre og søstre. - Søstre.
Jeg takker jer for at dele et måltid med mig på denne velsignede dag.
Og den er velsignet.
Jeg skuede ud ad vinduet denne morgen.
Og jeg så et land, som er blevet formet...
af jeres hænder.
I har lagt de selv samme hænder på vore saksiske brødre, -
- som nu bøjer nakken i jeres skygge som små børn.
Fred. I har skabt fred i jert kongerige.
Så det er med fred, at jeg nu til jer siger, -
- at jeg... jeg er den heldigste i denne sal.
For jeg er iblandt jer.
Jeg er iblandt jer.
Så før vi fejrer Kristi fødsel, -
- så lad os hædre en af vore egne, som har gjort gode ting i hans navn.
Så en fortælling eller et skuespil måske.
Hvad har I at byde på?
Hvem kan fryde min dronning og mig med et sagn eller en vise, -
- som I selv har kvædet.
Hold inde.
Oh, du kongernes konge. Leg med mig en juleleg.
Lad den af dine riddere, som har mest mod, træde frem, -
- drage sit våben og med ære forsøge at ramme mig blot én gang.
Den, som blot strejfer mig, skal vinde hævd over dette mit våben.
Og hæder og rigdom skal tilfalde dig.
Men...
din forkæmper skal overholde dette løfte.
Rammer han, skal han ét år og én jul fra nu -
- drage til det Det Grønne Kapel, seks dagsrejser nordpå, -
- finde mig, knæle og lade mig slå ham.
Om det er en rift eller en flænge, så vil jeg forvolde samme skade.
Og så skilles vore veje med tillid og venskab.
Så hvem? Hvem er villig til at kæmpe mod mig?
Hjælp dronningen.
Er dette din egen udæskning?
Selv om min vilje higer efter at springe over bordet mod dig, -
- så er mit kød ej rede.
Visselig er der en af jer her, -
- som vil kæmpe mod denne ridder på hans betingelser?
Jeg gør det.
Jeg vil kæmpe mod ham.
Jeg vil kæmpe mod dig.
Forstår du, hvad du bliver udæsket til?
Ja.
Det tror jeg, jeg gør.
Husk, at det blot er en leg.
Jeg har brug for et sværd.
- Jeg har brug for et sværd. - Gawain.
Kom an, grønne ridder.
Gør udfald, for ellers gør jeg det.
Hvad foregår der? Er det her en list?
Rejs dig op!
- Hvad forventer du, at jeg gør? - Fat mod.
Nuvel.
Du udæskede mig.
Jeg accepterede det, og det gør jeg stadig.
Glem aldrig, hvad der her skete... denne juledag!
Om ét år.
ET ALT FOR KORT ÅR
Hvordan føltes det...?
Hvordan føltes det, da du...?
Som at... hugge en melon over.
Og hvordan føles det?
Som ingenting.
Var du bange?
- Nej. - Er det bare noget, du siger?
Jeg er her, og det er han ikke.
Kongen lånte mig sit sværd. Vidste du godt det?
- Holdt du hans sværd? - Jeg gjorde mere end det.
Sku den brave ridder Gawain. Halshugger, -
- melonsplitter, der ikke kan...
få den op at stå.
Du er Gawain, ikke sandt?
- Du tager fejl. - Jo, du er ham.
Du er her altid.
De fleste aftener kan du knap gå herfra.
Men ikke juleaften.
Har I hørt det? Knægten dræbte Den Grønne Ridder!
Med dens egen økse kappede han kæmpens hoved af!
Og nu drikker han her blandt os!
Men hans mor er en heks!
Rejs dig. Rejs dig.
Sæt dig.
Jeg har ventet på dig.
Hørte du mig ikke hidkalde dig?
Jeg har tandpine.
Nu er der allerede næsten gået et år.
Hvad vil du gøre, når det bliver jul?
Var det ikke blot en juleleg?
Måske.
Men legen er ikke forbi.
Tror I, at han sidder i et kapel -
- og tæller timerne, mens han venter på, at jeg kommer?
Det ved jeg ikke.
Det må du fortælle mig.
Du må finde ham.
Og hvis døden venter mig der?
Jeg kender ingen mand, som ikke er gået døden i møde før sin tid.
Hvorfor ser I mig i dette lys?
Er det forkert at ønske, at du bliver en stor mand?
Jeg frygter, at det ikke er min skæbne at blive en stor mand.
Du har mudder i ansigtet.
Må den velsignede jomfru styrke dine fem fingre, -
- og skærpe dine fem sanser.
Må hendes fem glæder inspirere dig, og hendes søns fem sår opildne dig.
Må hendes fem dyder lyse vej for dig.
Hold dit løfte, unge Gawain.
Og hvis Gud ser i nåde til dig...
så skynd dig tilbage.
Dit sæde ved vor side venter dig.
- Vil du virkelig drage af sted? - Bør jeg det?
Jeg kan bedre lide dit hoved, hvor det sidder.
Jeg gav et løfte. Jeg indgik en pagt.
- Det er sådan, tåbelige mænd forgår. - Og sådan modige mænd bliver store.
Storhed? Hvorfor er det ikke nok at være god?
Tag det her.
Bær det omkring dit liv på din færd.
Og hvis du stadig bærer det, når du vender tilbage...
- Når jeg vender tilbage? - Når du vender tilbage.
Så vil du vende hjem med oprejst pande. Det lover jeg dig.
Så kommer du intet til.
Og dreng, min dreng.
Forspild ikke dette.
UDREJSEN
Gawain!
Jeg har et sværd!
Gawain! Lykke på rejsen!
Held og lykke, Gawain!
Begærer du mig stadig?
Gør jeg dig lykkelig?
Ja.
Også selv om jeg er her, -
- og du er der?
Ja.
Hvad siger du, hvis jeg bad dig gøre mig til din frue?
- En frue? - Din frue.
Jeg kan give dig mere guld, end nogen frue har.
Jeg har allerede dit guld.
Hvad hvis jeg ville sidde ved din side og tage din hånd -
- og have dit øre?
Hvad siger du til det?
"Ja, Essel. Det vil jeg mægtig gerne have."
"Du må gerne besidde mit øre. Og min hånd og mit hjerte."
"Og jeg skal være konge, og du skal være min dronning."
"Du er min frue."
"Og jeg er din mand."
HJERTETS GODHED
Hvem er du?
- Blot en rejsende, min ven. - Du ligner en ridder.
Jeg er bare på gennemrejse.
Jeg regner med, at du vil have en andel.
- Af hvad? - Alt det her!
- Hvorfor er de ikke blevet begravet? - De er alle døde. De er alle døde.
Der er ingen til at begrave dem. Men naturen spiller sit puds.
Den suger dem ned og putter dem så sødt.
Når det er sagt, så har jeg to brødre herude et sted.
De marcherede af sted. De kom aldrig hjem.
Hvis det ikke var for min mor, så ville jeg have været her.
Så ville jeg også have været her.
De drog alle sammen hertil!
Men jeg ville have holdt længere.
Kongen, siges det, det siges, at kongen...
dræbte 960 mand på egen hånd.
900?
Hvis det havde været mig, havde jeg holdt mig på benene, -
- så jeg kunne få et angreb ind.
Det er en flot økse. Har du kæmpet med den?
- Her og der. - Her?
Kun der. Her er jeg bare på gennemrejse.
- Hvortil? - Nordpå.
Nordpå. Nord er i hvert fald en retning.
- Bare nordpå? - Til Det Grønne Kapel.
- Kender du det? - Nå, Det Grønne Kapel.
Der er en bæk derovre. Den fører nordpå.
Hvis jeg altså ved, hvor verdenshjørnerne er.
Hvis du følger den i halvanden dag, kommer du til et kapel.
Jeg tror i hvert fald, at det er et kapel.
Det er ikke helt grønt, men det er da grønligt med mosset, -
- og råddenskaben og ruinerne. Måske er det det, du søger.
Bækken er deromme?
Det er denne vej. Forbi engen, hvor skoven begynder.
Det vil jeg søge efter. Jeg takker dig.
Takker?
- Er min vejvisning intet værd? - Jeg takker dig.
Er min vejvisning intet værd?
En ridder kan vel give en stakkel som mig en smule af hjertets godhed?
Her. Af hjertets godhed.
Vent.
Nordpå. Kan du se?
- Tak. - Husk bækken!
Det skal jeg nok!
For der er lumsk.
Kom.
Goddag.
Så, så.
- Nåde. - "Nåde".
"Nåde."
"Nåde, nåde, nåde!"
"Nåde."
Det var ikke nok. Det var bare ikke nok.
- Hvor skal du hen? Ud på ridderfærd? - Jeg er ikke ridder.
- Men det sagde du, du var. - Nej. Det sagde du.
- Men er du det? - Nej, det er jeg ikke.
- Du ligner en ridder. - Han lugter som en ridder.
Nåde...
Bare fortæl mig, om kapellet virkelig findes.
Du står i det.
- Pas på. - Lad mig prøve den.
Den passer godt til mig.
Den passer godt til mig, ikke?
Hvil dine bene, brave ridder.
Jeg skal nok fuldføre din ridderfærd.
Jeg skal nok fuldføre den.
Hvor skal du hen?
Gryngelot!
ET MØDE MED SANKT WINIFRED
Hallo?
Hvad laver du i min seng?
Undskyld. Jeg troede, at her ikke var nogen.
- Jeg ville ikke fornærme dig. - Vent.
Har min far hidkaldt dig?
Nej, det har han ikke.
Jeg kender ikke din far. Jeg er blot en vildfaren rejsende, som søger ly.
- Men jeg går sporenstregs. - Hvor skal du hen?
Hjem.
Jeg er på vej hjem.
Og du har mistet orienteringen?
Ja.
Jeg har også mistet noget.
Vil du hjælpe mig med at finde det?
Hvad laver du? Du skal ikke røre ved mig.
En ridder burde vide bedre.
- Hvad hedder du, frue? - Jeg kaldes Winifred.
- Har du hørt om mig? - Nej.
Der.
- Hvad er det, jeg skal lede efter? - Mit hoved.
- Det sidder på din hals, frue. - Nej, det gør det ikke.
Det ser måske sådan ud, men det gør det ikke.
Det ligger i dammen.
Hvordan er det endt der?
En herre kom og søgte ly som dig.
Måske var han dig.
- Var han det? - Nej.
- Er du vis på det? - Ja.
Herren ville ligge med mig.
Jeg kæmpede mig fri, men han vendte tilbage samme nat.
Han brød min dør ind.
Jeg prøvede at flygte, men han huggede hovedet af mig.
Han kastede det i dammen, og nu kan jeg ikke få fat i det.
Frue.
Findes du, eller er du en ånd?
Hvilken forskel gør det? Jeg mangler bare mit hoved.
Det gør jeg også, før året er omme.
Hvis jeg hopper i og finder det, hvad får jeg så til gengæld?
Hvorfor spørger du om det?
Hvordan kan du finde på at spørge om det?
Gawain.
Frue?
Nu kan jeg se dig.
Og jeg vil hugge dig ned med al min lidenskab for dig.
Den Grønne Ridder er en, du kender.
ET MELLEMSPIL
Så kom indenfor, hvis du vil.
Hvilken vej skal I?
Kan en træt mand krydse dalen på din skulder?
Min frænde!
Velkommen!
- Rolig nu. Rolig. - Hvem er du?
- Frygt ej. Du er blandt frænder. - Hvor er mit tøj?
Rolig.
Hvilken dag er det?
Det er den 21. december.
Frygt ej, Sir Gawain.
- Du har kun sovet en enkelt nat. - Hvor kender du mit navn fra?
Jeg kender mere end blot dit navn.
Spis nu.
Til nytår rejser jeg vestpå.
Var du kommet én uge senere, havde du mødt et tomt hus.
Indtil da vil jeg jage. Jeg jager, og du skal hvile.
Det vil gavne os begge.
Her er vor frænde, frue. Nyligt opvågnet.
EN UDVEKSLING AF UDBYTTE
Og her, min frænde, er din morgenmad, -
- som du kan styrke dig på. Det vil du visselig få brug for.
Hvorfor det?
Fordi du er den brave Sir Gawain. Du skal møde Den Grønne Ridder.
Ethvert hus i dette land kender til dig og har sunget kvad om dig.
Sir Gawain, den bedste og pureste ridder, som opsøger sin skæbne.
- Kanske I tager fejl af mig. - Hvorledes?
- Hvor længe bliver du her hos os? - Jeg skal være fremme til jul.
Jeg spiser, siger tak, og så må jeg drage af sted.
Pjat. Ved du ikke, at Det Grønne Kapel ligger tæt herpå?
- Kender du kapellet? - Du er tæt på. Ned langs floden.
Under en dagsrejse.
Er du vis på, at det ligger så tæt herpå?
Din ridderfærd er snart forbi, Gawain. Lidt før, end du troede.
Men sådan er det for os alle.
Dette vil ske. Julemorgen vil vi sende dig af sted.
Og ved aftenstide vil du møde din skæbne.
Så bliv her lidt og find hvile.
Gør dig det behageligt.
Hvad fandt du?
Jeg vidste ikke, der fandtes så mange bøger. Har du læst dem alle?
Ja. Jeg har læst dem alle.
Nogle af dem har jeg skrevet. Nogle har jeg skrevet af.
Det er historier, jeg har hørt. Kvad, man har sunget for mig.
Jeg skriver dem ned, og...
Nogle gange... Det her må du ikke fortælle til nogen.
Nogle gange, når jeg ser, at der er plads til forbedring, -
- så gør jeg det.
- Kan du lide bøger? - Ja.
Du kan tage en af dem med dig.
- Det kan jeg da ikke. - Det er jo snart jul. Her.
Den her er til dig.
Tak.
Bør en ridder ikke tilbyde en frue et kys som tak?
Jo.
- Vil du sidde for mig? - Sidde for dig?
- Til et portræt. - Jeg har fået gjort et portræt.
Ikke af mig.
"Kærligheden har truffet mit hjerte som et spyd, der flænser mit kød."
Stå stille.
"Nat og dag flyder blodet fra mig, mit hjerte smerter, til jeg er død."
Det er et meget sært maleri.
Hvad er det?
Hvilket?
- Den her. - Det er en amulet.
Til hvad? Skal den bringe dig lykke? Eller kærlighed?
- Nej. - En ridder kender vel til kærlighed.
Det gør jeg ikke.
Sandeligen?
Gawain! Se, hvad jeg har bragt dig!
Da jeg nedlagde den, tænkte jeg: "Sikken gave."
- "Sikken gave til min nye frænde." - Hvad skal jeg gøre med den?
- Du kan tage den med på din rejse. - Men der var jo ikke langt.
Jeg mener din rejse hjem. Bagefter.
Lad os give hinanden et løfte.
Jeg går på jagt i morgen og dagen derefter.
Af hvad end skoven byder mig, vil jeg skænke dig det bedste.
Og så giver du mig til gengæld, hvad end du bliver budt her.
Hvad kunne jeg blive budt her, som ikke allerede er dit?
Hvem ved?
Dette hus er fyldt med sære ting.
Men overalt ser jeg jo ting, der ikke giver mening.
Har du nogensinde set en høg dræbe en hest?
Hvor den bare dykker ned og...
Det er frygtindgydende.
Enhver mand bør se det mindst én gang.
Men sådan er verden, -
- og verden er fuld af alskens mysterier.
Men en mands hjem bør være frit for den slags.
En mur, der møder en anden. Helt perfekt.
Gode, stærke mure.
Og en pejs indenfor.
Hvorfor er den grøn? Hvad tror du?
- Ridderen? - Ja.
Blev han født sådan?
Måske er det farven på hans blod, når det stiger ham til hovedet.
Men hvorfor så grøn? Hvorfor ikke blå?
- Eller rød. - Fordi han er overjordisk.
Men grøn er Jordens og alt levendes farve.
- Og råddenskabens farve. - Ja.
Ja.
Vi pynter vore sale og farver vort linned med det.
Men vokser det op mellem brostenene, skrubber vi det ivrigt væk.
Når det blomstrer under vor hud, årelader vi.
Og finder vi, at det er vokset ud af vor kontrol, -
- så hugger vi det ned.
Vi træder det under fode. Vi kvæler det under vor vægt.
Men det kommer igen.
Det tager ingen svinkeærinder. Det tøver ikke.
Træk det op med rode den ene dag, og den næste dag kommer det krybende.
Mens vi er ude at lede efter det røde, trænger det grønne sig på.
Rød er begærets farve, men grøn er det, begæret efterlader.
I hjertet.
I skødet.
Det grønne er det, der er tilbage, når gløden falmer.
Når lidenskaben dør, og også når vi dør.
Når du går, fyldes dine fodaftryk med græs.
Mos gror over din gravsten, og som solen stiger, -
- vil det grønne brede sig overalt.
I alle sine nuancer.
Dine sværd og mønter vil irre sammen med dine brystværn, -
- og uanset hvad så vil alt, du elsker, bukke under for det.
Din hud. Dine bene.
Din renhed.
Og hvad håber du at opnå ved at gå op mod denne...
denne nuance?
Ære?
- Spørger du mig? - Nej. Ære.
Det er derfor, en ridder gør, som han gør.
- Og det er, hvad du ønsker dig mest? - At være ridder?
Nej, ære. Du er ikke god til at svare på spørgsmål.
Det er en del af det liv, jeg ønsker mig.
Og det her er alt, du skal gøre for at opnå den del?
Du gør denne ene ting, -
- og så vender du hjem som en helt ny mand.
En mand af ære. Bare lige sådan.
Ja.
Gid jeg kunne få denne nye mand at se.
Men måske...
vil vi savne vor gamle ven, -
- og den sjov, vi havde sammen. Vore lege.
Frue...
Hvorfor kom du ikke til mit kammer i går?
- Det kunne jeg ikke. - Det kunne du ikke?
Nej, men...
Men du ønskede det.
Ja.
Og nu?
- Jeg ville ønske, jeg kunne, men... - Men...?
Det er ikke det rette at gøre.
Nej.
Tror du på trolddom?
Hvad?
- Og heksekunst. Tror du på det? - Ja. Det gør jeg.
Det er overalt omkring os.
Jeg har en gave til dig.
Hvor har du det fra?
Jeg har lavet det.
Der er syet en fortryllelse ind i det.
Bær det, og du vil aldrig blive dræbt.
Af hvad?
Af mennesker, ånder eller nogen af deres redskaber.
Jeg lover, at der intet ondt vil ske dig, -
- så længe du bærer det om dit liv.
Mener du det?
Ja.
Vil du have det?
- Vil du have det? - Ja.
Så sig det til mig.
Du kan trygt fortælle mig det.
Jeg vil gerne have det.
Så tag det.
Gør det bare. Tag det.
Tag det.
Du er ingen ridder.
Gawain!
Hvor skal du hen?
- Jeg skal møde min skæbne. - Alene? Hvad med vores leg?
Jeg ønsker ikke dine lege. Eller dine gaver.
Er du vis på, at der intet er, som du vil give mig?
Der er noget.
Og jeg tror, jeg kan tage det fra dig.
Giv slip på mig, og lad os gå hver til sit.
Nuvel. Nuvel.
Gawain.
Jeg fangede denne stakkel i en snare i morges.
Jeg ville give den til dig.
Men vi bør vel overlade den til naturen.
Farvel, sir Gawain, og glædelig jul.
Kommer du denne vej igen, så vil vi ikke være her.
EN HALSHUGNING VED DET GRØNNE KAPEL
Hvorfor stopper du mig?
Jeg kan ikke bie.
Går du den vej, bliver det din undergang.
Du vil ej finde nåde. Ingen lykkelig slutning.
- Hvad er det her for heksekunster? - Det er ej heksekunster.
Ham, du søger, er så vild som jeg, men han kender ikke til måde.
Jeg ved, hvad jeg skal møde.
Hvis nogen mand vidste det, ville han bære sin skam med glæde -
- og vende sig bort med knejsende nakke -
- for at afslutte sit kvad, som han selv ønskede det.
Jeg ville aldrig afsløre hans hemmelighed.
- Er du denne mand? - Nej.
Trolddommen om dit liv fortæller en anden historie.
Det er bare en beskidt klud.
- Så efterlad den her. - Den var en gave.
Du får ikke brug for gaver på din vej.
Kom med.
Tag hjem. Tag hjem sammen med mig.
Jeg har aldrig bedt om dit selskab!
Så kom du.
Min gode mand, er det jul?
Ja.
Husker du, hvor du huggede mig med øksen?
Ja.
Og er du her for at modtage samme hug?
Ja.
Så knæl.
Og lad os fuldende legen.
Nu?
Ja.
Ét hug. Så godt som det, du gav mig.
Min gode mand, du krymper dig.
Ja, det ved jeg. Det ved jeg.
Udviste jeg nogen frygt, da vore roller var byttet om?
Jeg er ikke så selvsikker som dig.
- Du havde et år til at finde modet. - 100 år havde ingen forskel gjort.
Giv mig et øjeblik.
Er du rede?
Ja!
Så vil jeg komme i gang med at hugge.
Vent! Vent!
Er der...
virkelig ikke andet end dette? Er der...? Er der...?
Hvad burde der ellers være?
Nej! Nej! Undskyld.
Jeg kan ikke. Undskyld.
HJEMREJSEN
spring nu ud min liljeblomst
spurven synger sin melodi
spring nu ud min liljeblomst
jeg tyr til jomfru Maria
hold nu blot min hånd i din
hold nu blot min hånd
kold så kold er natten nu
vederkvægelsesmønt har jeg ej
hold nu blot min hånd min kære
hold nu blot min hånd
kold så kold er natten nu
fornødenhedsmønt har jeg ej
spring nu ud min liljeblomst
spurven synger sin melodi
spring nu ud min liljeblomst
jeg søger jomfru Maria
syng din sang
nu er barnet på vej
du ligger med glæde og slethed
syng din sang
Vent. Vent.
Sådan.
Nu er jeg rede.
Jeg er rede nu.
Det var godt gjort.
Min brave ridder.
Nu...
hugger vi dit hoved af.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service