Crvena jabuka je nagrada, Mehmede.
Najslađa.
Najzrelija.
To je srce koje kuća u centar našeg svemira. Obećana zemlja.
Onaj koji osvoji Konstantinopolj, će osvojiti svijet.
Ali pogledaj one zidine, sine.
One su zaustavile svaku vojsku koja je pokušala da osvoji grad.
Zaustavile su mene.
Zašto ne srušiš zidove? -Ne postoji oružje dovoljno snažno da ih uništi.
Neki čak misle da i sam Alah to ne može da napravi.
Oče...
Ja ću srušiti te zidine.
I kada postanem sultan...
Osvojiću Konstantinopolj.
Fixed by: www.exyusubs.com
Svatko carstvo ima svoj početak.
Stvoreno u krvi, čeliku, sreći i pohodu.
Godine 1453, rimski car Konstantin XI i osmanski sultan Mehmed II,
vodili su epsku bitku za Konstantinopolj.
Dvadeset tri vojske su pokušale da osvoje legendarni grad. I nisu uspjele.
Iz ovog pokolja jedan vladar će se uzdići kao pobjednik,
i promijeniti tok povijesti u narednih 300 godina.
Da bi jedno carstvo moglo da se uzdigne, drugo mora da propadne.
Želim da topovi pucaju danonoćno, sve dok Rimljani ne zatraže milost.
Travanj 1453.
Sultan Mehmed II bombardira Konstantinopolj.
Kakav do tada nije viđen.
To je ja najveći broj topova,
bilo ih je 69 ili 70, koje je svijet mogao da vidi na jednom mjestu.
Ovi topovi nisu topovi koje znamo iz 18. ili 19. vijeka.
Ovo su ogromni topovi.
Bože, zidine neće izdržati do mraka, ako se ovo nastavi.
Imajte vjere, lorde Notarase. Sve dok je Sveti Duh sa nama,
bit ćemo sigurni.
Gledajući sa zidina, car Konstantin vidi Mehmedovih 80.000 vojnika.
Zadatak da zadrži Osmane izvan grada je pao na leđa Đenovoskov vojnika sreće.
Đovanija Đustinijanija.
Đustinijani i njegovi ljudi moraju da brane 20 km gradskih zidina.
Car Teodosije II je sagradio zidine u 5. vijeku.
One su među najjačima ikada izgrađenim.
Zidine Konstantinopolja stoje već 1100 godina u takvom obliku.
One su nevjerojatno dostignuće vojnog inžinjerstva.
Postoje pet slojeva zidova. Postoji vanjski jarak,
onda postoji brisani prostor, kojeg vojnici moraju da pretrče,
neka vrsta polja smrti, onda postoji vanjski zid sa kulama,
a onda još jedno polje smrti, i na kraju unutrašnji zid.
Cijeli ovaj sistem je oko 60 metara širok.
Od podnožja jaruge pa sve do vrha zida ima oko 30 metra.
I nitko nije uspio da to savlada. - Mehmed pogleda prema gradu,
i kaže: "U redu imaju te visoke zidine koje nitko ne može da savlada."
Kako možemo da ih srušimo? Potrebna nam je artiljerija.
Želim top koji će da sruši zidine.
I odlučio se za direktan napad.
On na to gleda kao na izazov. Takav je on bio čovjek.
Takav mu je bio karakter.
Mehmedov plan je srednjovekovna verzija šoka i straha.
Rušenje velikih zidina sa stalnom topovskom paljbom.
Centar Mehmedovog napada bio je top od 8 metara zvani Basilika.
Napravljen je veliki top. Ogroman!
Pričalo se da ga je vuklo stotine volova.
Bilo je potrebna velika metalurška vještina da se napravi.
Napravljen od bronze, 20 cm debljine, sa topovskim kuglama od pola tone.
Veliki broj zvona sa balkanskih crkava je istopljeno da se napravi.
Osmani su ove velike topovske kugle zvali "medvjed", a manje "mladunčat".
Čovjek koji je napravio ovaj super top,
je pronalazač iz Mađarske po imenu Orban. -Oče! -Da?
Pukotine su sve veće.
Topovi su imali veliku razornu moć, ali su mogli da se koriste na svaka 3 sata.
Bila je velika vjerojatnoća da će vam eksplodirati u lice.
A ako ih koristite veoma često,
pojavit će se male pukotine i mogu da eksplodiraju.
To su bile osnovne stvari.
Dobro pazi na ovaj.
Spremni smo! - Pucaj!
Topovi su pucali danonoćno.
Okružujući grad haosom.
Đustinijani se suočio sa nečim što do tada nije video.
A to je top koji može da sruši zid.
Đustinijani ne naredio vojnicima da sakupljaju ruševine,
da poprave zidine, koje su bile bolje od prvobitnih zidina,
zato što su olabavljenje cigle upijale udare topovskih kugli.
I bilo je teže da ih sruše, potrebno je više udara da se unište.
Poslije šest dana stalnog bombardiranja,
zidine Konstantinopolja su oštećene, ali i dalje stoje.
Sultanovo bombardiranje tjera vojnike da se kriju iza zidina.
Da bi preživjeli pokolj, moraju da smisle plan napada na Osmanlije.
Đustinijani i njegovi talijanski plaćenici spremaju
napad na Mehmedove vojnike, izvan zidina.
Đustinijani bi izlazio van i pravi male prepade.
Time bi ih hvatao nespremne i tjerao da se stalno brane.
Braćo da li ste spremni? - Da! -Za Boga!
Za novac! -Novac! - Za one za koje se borimo!
U napad!
Đustinijani je bio stručnjak za obranu.
Izbor koji je morao da napravi je da li da brani vanjski ili unutrašnji zid?
I on je odabrao da brani vanjski zid.
Pokažimo im što đenovska kopilad zna da uradi sa mačem!
Braniti vanjski zid je samoubilačka misija.
Zato što u njega pucaju topovi.
Način na koji se Talijani bore, je taj što naprijed idu oni sa oklopom,
a oko njih su oni sa samostrelima. - Samostrel!
I oni su bili kao tenk u Drugom svjetskom ratu.
I iza njih bi išla pješadija koja bi se zaklanjala iza njih.
Čekajte!
Čekajte! Pucaj!
Mačevi!
Đustinijani je doveo sa sobom veliku profesionalnu vojsku.
Oko 2.000 ljudi koji su bili profesionalni vojnici.
Imali su borbeno iskustvo.
U suštini bili su iskusni plaćenici.
Brutalnosti i efikasnost Đustinijanijinog napada,
je iznenadilo Osmanlije.
Bojno polje je bilo prepuno mrtvih i onih koji su na samrti.
Njihovu hrabrost platit će krvlju.
Kakav je ovo zastoj, Orban-paša? Zašto moj "medvjed" ne puca?
Još samo malo, Sultane. - Ne plaćam ti da čekaš, Orbane.
Obećao si da će tvoji topovi srušiti zidine.
Cijev je napukla. Bakar se ne drži onako kako sam se nadao.
Kada bih imao još koji dan... - Želim da ovaj top odmah zapuca.
Radim sve što mogu, Paša.
Ako budemo imali sreće možda zapuca sutra.
Orbane ako ti budeš imao sreće odmah ćeš zapucati iz ovog topa.
Ali pukotine... -Odmah.
Sat otkucava za opsadu.
Svaki novi dan donosi novu prijetnju,
da će Mehmedovi neprijatelji sa istoka i zapada napasti njegovu vojsku.
Najveća prijetnja po njega je ako papa pošalje pojačanje iz Evrope.
Napunjeno.
Nemoj da me razočaraš ti velika veličanstvena stvari.
Da li si spreman, Orbane?
Jesam, Sultane.
Molim vas odmaknite se zbog vaše sigurnosti. -Imaj malo vjere, Orbane.
Pali.
Ne, ne, ne, ne, ne!
Mehmede.
Ne možeš da me uhvatiš! - Mehmede, dođi sjedi pored mene.
Dođi.
Što je bilo, mama?
Tvoj otac te je pozvao u glavni grad. -Idem li sam?
Da.
Što je sa mojim pticama? - Dobit ćeš druge u glavnom gradu.
A ti ne ideš s mnom?
Vidjet ćemo se kasnije.
Ne želim da idem.
Od sada više nećeš plakati, Mehmede.
Sultan nikada ne plače.
A sada, idi. - Ali mama. -Idi!
Njegova majka je najvjerojatnije bila iz Vizantije. Ali ne znamo što je bila.
Krio je tu tajnu i odnio je u svoj grob.
Uvijek ju je zvao "Hatun", "Dama."
Ali ne znamo tko je ona bila.
Mehmed je stigao u glavni grad,
bez prijatelja ili obitelji, osim njegovog oca, sultana.
Njegova maćeha, Mara Branković, Srpska princeza,
je sultanova treća supruga, koja nije imala svoje djece.
U usamljenom mladom princu našla je srodnu dušu.
Mehmed je imao problema sa ocem.
Mara ga je uzela pod njenu zaštitu.
Uvijek ju je zvao "majka."
Porastao si. Od kada sam te zadnji put video.
Da li me se sjećaš?
Odgovori sultanu.
Tvoj stariji brat, princ Ali...
...je preminuo.
Da li znaš što to znači?
Momče.
Pogledaj me.
Mehmed je odrastao u donekle jezivoj atmosferi.
Dođi i poljubi mi ruku.
Nikada se nije znalo da li ćete preživjeti.
Ahmed, njegov stariji brat je preminuo.
A Ali je zadavljen.
I na kraju je jedino Mehmed ostao.
Zauzećeš njegovo mjesto kao guverner Amasije.
Tamo ćeš sticati iskustvo i učiti kako biti vladar. Sultan.
Prince nema više vremena za detinjaste igrarije.
Čandarli-paša će mi slati izvještaje o tvom napretku.
Do svoje 12 godine, Mehmed govori već pet jezika.
I uzor je našao u Aleksandru Velikom.
Zarekao se da će jednog dana osvojiti Konstantinopolj.
Od malena prkosio je velikom veziru njegovog oca.
Bio je nemirno dijete koga su morali da tuku kako bi bio poslušan.
Ponovno!
Princa moramo da naučimo poniznosti.
Zbog njegovog dobra.
Prince što to radiš?
Što god želim.
Ja sam princ.
Rane će zarasti.
Lekcija će biti zapamćena.
Razumijem, paša. Setiću ih se.
Lekcija će biti zapamćena.
ADRIJANOPOLJ, 1444 DEVET GODINA PRIJE OPSADE
Prije njegove 13 godine, njegov otac, Murat II,
odlučio je da se povuče, i tako preda Mehmedu tron.
Najmlađi sultan u povijesti Osmanskog carstva.
Mehmed je sada postao vođa, sultan cijelog Otomanskog carstva.
I odmah je postao general cijele otomanske vojske.
I odmah su se pojavili problemi,
zato što je tadašnji vezir Čandarli paša, bio veoma nervozan zbog ovoga.
Mehmed je bio veoma neiskusan i mogli su da izgube sve.
Paše gdje ste do sada? Imamo mnogo posla.
U vezi s čim, Sultane? - Naš sastanak.
Moj otac je napravio osnove carstva.
A sda ću ja da napravim sljedeći korak.
Zauzeću Konstantinopolj.
Zar me niste čuli?
Aleksandar je imao svoj prvi pohod sa 20 godina.
A ja ću svoj sada. - Sultane, Rimljani su pod kontrolom.
Ali problemi na istoku su veoma ozbiljni.
A na zapadu Janjoš Hunadi i Mađari
gomilaju vojsku na našoj granici. Biće krstaških ratova.
Žele da procjene vašu snagu.
Uništit ću ih. Trebat će vam janjičari,
a niste im dali poklon zbog krunisanja. Zahtijevaju veću plaću.
Konstantinopolj ima dovoljno zlata...
...da utiša te pohlepne siledžije.
Možda bismo trebali da se posavetujemo sa vašim ocem prije konačne odluke.
Krenite u pripreme, ili ću naći vezire koji će me slušati.
Mađari se spremaju za novi krstaški pohod.
A janjičari su ljuti.
Zbog čega su sada ljuti?
Ne vjeruju mladom sultanu. A on je, moram da priznam...
...povremeno veoma nepredvidiv. - Svaki sultan...
...koji je preuzeo tron, morao je da se navikne na njega.
Mehmed je mlad, Halil-paša. Trebat će mu vrijeme.
Tako je. Zato vas uvjeravam da mi veziri tragamo za mudrim rešenjem.
Kako mogu da odmaram kada je moj sin tako nepredvidiv? -Srce mu je jako.
Ali tako mi Alaha uz moje učenje donosiće bolje planove.
Planove?
Za Konstantinopolj.
Neka kuhar pripremi gozbu za večeras. - Sultane...
Imate posjetioca.
Oče?
Nisu mi rekli da dolazite.
Tražio sam mnogo do tebe.
Ne razumijem.
Dođi.
Došao sam...
...da preuzmem svoj tron natrag.
Ne. Oče... -Dok ne budeš stariji. - Mudro vladam. Reci mu, paša!
Krstaši su nam pred vratima, Mehmede. A ti nisi bio u borbama.
I ne mogu da te ostavim da se boriš protiv Hunjadija i Mađara.
Kako možeš ovo da mi uradiš? - Tron će ponovno biti tvoj,
moj sine, kada budeš bio spreman.
Izdajničko pseto! Ovo je tvoje maslo!
Otkinuću ti glavu! - Dosta!
Kako se usuđuješ da na ovaj način govoriš o mojim vezirima?
Izvinićeš se.
Nemoj da mi testiraš strpljenje.
Prince Mehmede.
Paše...
Ispričavam se zbog svog ponašanja. - Ostavi nas.
Stavimo se na njegovo mjesto.
Doveden je na tron i rečeno mu je da je vladar.
A onda, poslije veoma kratkog vremena, rečeno mu je da više nema tu moć.
Neko koga povezuje sa ocem, Čandarli Halil, mu je oduzeo moć.
To je stvorilo veliku odbojnosti.
Ponovno će biti tvoj.
Izdali su me.
Svi.
Uči iz toga. I obećavam ti da će tron biti tvoj.
Sultane!
Mehmede!
Probudi se!
Neuspešna opsada njegovog oca, odužila se na tri duga mjeseca.
Sa svakim danom zna da njegova šansa za pobjedu polako izmiče.
Unutar grada Đustinijani i njegovi ljudi nastavljaju da popravljaju zidine,
i leče ranjene.
Pridrži ovo. - Gospo Terma?
Gospodare Đustinijani.
Nisam očekivao da vidim plemića u ovakvim uvjetima.
I ja imam dužnosti prema ovom gradu kao i svi ostali.
Ovi ljudi riskira svoje živote da nas zaštite.
Vjerujem da vaše prisustvo može da pomogne i najgorim povredama.
Trebalo bi da se odmorite.
Laku noć.
Kada govorimo o opsadama, mislim da su uvjeti najsuroviji za one koji se brane.
Ali isto tako postoji pritisak i na one koji opsedaju.
Mehmed pored toga ima još jedan problem, pošto je nov na tronu,
narod nije siguran što da misli o njemu.
Zato ovo mora brzo da riješi.
On je isto toliko očajan da uđe koliko oni da ga spriječe u tome.
Paše, bombardujemo zidine skoro dvije nedjelje.
Naši topovi su od moćnih zidina Konstantinopolja napravili ruševine.
Ali to nam ništa ne znači ako ne uđemo unutra. Vrijeme je za pokret.
Sultane još uvijek je rano.
Moramo još više da oslabimo njihovu obranu prije nego što pošaljemo vojsku.
Savjetujemo strpljenje.
Nema garancije da će opsada biti uspješna.
Osmanlije ne vole duge borbe. Vole brže bitke
gdje će ući uništiti neprijatelja i nastaviti dalje.
Zaganos-paša? -Vojnici su spremni. Samo treba da izdate naređenje.
Prenesi im da se večeras odmore. I neka se spreme za borbu.
Sutra zauzimamo grad.
Uložio je sve u ovaj poduhvat.
Dan 13 opsade u osmanskom kampu.
Mehmed i njegovi generali osmatraju Rimljanske zidine.
I privode kraju svoje planove za napad na grad.
Napad će krenuti pod okriljem noći.
Mehmed II je uvijek bio odlučan. I govorio da bi žrtvovao svoj život,
ako bi to bilo potrebno, ali da će zauzeti taj grad.
I ako bilo što znamo o njemu to je da je bio veoma tvrdoglav.
I snažna inteligentna osoba.
Večeras...
Zauzećemo Crvenu jabuku.
Mi smo Ghazi, sveti ratnici i nasljednici Osmana.
Naši preci su se borili i umirali na ovim zidinama.
Ali sada mi smo ujedinjeni i osvetićemo njihovu smrt!
Po svemu sudeći, izgleda da je bio fantastičan govornik.
Kao komandant, Mehmed je razumio svoje vojnike.
A isto tako je razumio i neprijatelja.
I ponašao se naspram tome. Ako bi se njegovi vojnici kolebali,
on bi našao načine da ih ohrabri.
Vrijeme nevjernika i Rimljana je prošlo! Novo doba dolazi!
I ono počinje večeras! Alahu akbar!
Možemo da se predamo. Sultan će biti milostiv.
Nemoj da tražiš da budem zadnji car Konstantinopolja.
Mrtav car ne može da bude od koristi nikome.
Živi možemo da se vratimo i povratimo grad sa pravom vojskom,
a ne sa bandom italijanskih plaćenika.
Plemići vas podržavaju.
Pomolimo se Bogorodici koja nas čuva.
Osmani su poznavali ratovanje mnogo dobro.
I veoma dobro na psihološkom planu.
Donijeli su vještinu zastrašivanja.
Palili bi vatru u prvim redovima kako bi izgledali strašnije.
Isto tako su imali vojnu glazbu.
Veoma glasna glazba koju bi svirali.
Nadjačani 10 prema 1, talijanski plaćenici moraju da neutrališu napadače,
lukavstvom i strategijom.
Đustinijani je nesumnjivo bio vješt u obrani grada. Bio je stručnjak.
Bio je veoma hrabar i neumoran.
I donio je sa sobom samopouzdanje braniocima.
Sudarićemo se sa njima u rovovima. To je naša prva linija.
Jedan od problema opsade je bio
prelazak rovova, jarka koje je bilo veoma duboko.
I mnogo su se mučili da napune rovove.
Ne smijemo da im dozvolimo da dođu do zidina, ili nećemo imati šanse.
Večeras ćemo ili preživjeti ili poginuti u rovovima!
Đustinijani je bio uzor za branioce, oko koga su se okupljali.
Konstantin mu je dao kontrolu oko ključnih zona centralnog zida,
da organizira obranu.
Pucaj!
U zaklon!
Osmanski napad su vodile Mehmedove elitne jedinice, janjičari.
Janjičari su bili veoma sposobna jedinica na Balkanu u to vrijeme.
Bili su dobro opremljeni i naoružani. Ali su imali drugačiju taktiku.
Napad!
Janjičari su imali lagan oklop od lanaca,
i oslanjali su se na brzinu i preciznost.
Talijani su imali deblji oklop sa pločama i nosili veće mačeve.
Janjičari su se oslanjali na koplja i lukove.
To ne možete da koristite u opsadama. Morate da budete spremni na povrede.
I ovakve borbe se ne uklapaju u osmansku viziju borbe.
U ovom valu smrti i uništenja, stotine osmanskih vojnika je stradalo.
Turci su napali, a Đustinijani se odbranio.
I ako vjerujete rimskim izvorima, nisu izgubili nijednog vojnika.
Đustinijani i rimski branioci. su ponovno odbili osmanski napad.
Poraz je razoran po Mehmeda.
Sa svakim danom šanse da osvoji Konstantinopolj su sve manje.
Kada je Mehmed pokrenuo opsadu, morao je da bude brz zbog tri razloga.
Prvi, morao je brzo da osvoji grad da ne bi izgubio tisuće vojnika.
Drugi, postojalo je protivljenje u vojsci,
koju je vodio Čandarli Halil-paša, veliki vezir,
koji nije htio da se opsada nastavi. I treći, ako bi opsada predugo trajala,
stiglo bi pojačanje sa zapada.
Zidine drevnog grada su izdržale još jedan dan.
A Đovani Đustinijani Longo se dokazao,
kao nezamenljiv čovjek u obrani grada.
Sultane. Poruka sa Egejskih otoka.
Pročitaj je.
Đenovljanska flota je primjećena kod Dardanela.
Ide na sjever prema Konstantinopolju sa vojnicima i zalihama.
Ostavi me.
Fixed by: www.exyusubs.com