MARS, 1443 TIO ÅR FÖRE BELÄGRINGEN
Jag upprepar...
Kan någon hämta det röda äpplet åt mig utan att sätta foten på mattan.
Selim Pascha, den aktade generalen från norr.
Hur tänker du göra?
Som jag trodde.
Du, då?
Den framstående storvesiren.
Çandarlı Halil Pascha?
För ditt skarpa sinne borde en sådan här gåta vara lätt att lösa.
Jag har inte tid för barnsliga lekar, min prins.
Det kanske krävs ett barn för att lösa den här gåtan.
Ni har tur...att jag inte är sultan än.
Alla imperier har en början smidd av blod, stål, tur och erövringar.
År 1453 utkämpar den romerska kejsaren Konstantin XI
och den osmanska sultanen Mehmet II ett stort slag om Konstantinopel.
Tjugotre arméer har försökt erövra den legendariska staden.
Alla har misslyckats.
Ur blodbadet kommer en härskare att segra
och förändra historien för de följande 300 åren.
Ett rikes uppgång blir ett annat rikes fall.
Sultan Mehmet II:s belägring av Konstantinopel når sin tredje vecka.
Mehmets artilleritrupper fortsätter obevekligt att bomba murarna.
Efter att hans flotta lidit ett tungt nederlag...
Var beredda att borda!
...mot en inkommande genuesisk flotta
med soldater och förnödenheter till Konstantinopel...
...finner genuesarna en trygg hamn i Gyllene hornet,
en smal vik som löper utmed Konstantinopels sjömurar.
Konstantinopel har förärats med en stor, skyddad hamn, Gyllene hornet.
Den har en smal ingång och två torn på varje sida.
Men om en fiendeflotta kommer in i Gyllene hornet
är den enda linjen av murar dåligt skyddad
för de har inte gjort den lika stark som de som vetter mot väst
där belägrande arméer skulle ha kommit.
En massa kristna skepp ligger förtöjda i området.
Det var deras svagaste länk.
Om de lyckas ta sig in, kan de utföra manövrar mot den sidan av muren.
Därför skulle Mehmet gå långt
för att öppna en front till mot den mest sårbara delen av staden.
Han är väldigt fäst vid den tanken: "Jag måste ta mig in i Gyllene hornet."
Men hamnen skyddas av en tung gjutjärnskedja.
Kedjan löper nästan en kilometer från Konstantinopel till Galata
och väger över 30 ton.
Den har skyddat hamnen i över 700 år.
Nyligen förstärkt på Konstantins order är den så gott som ogenomtränglig.
UTKANTEN AV KOLONIN GALATA
Mehmet har ett aktivt sinne och tänker alltid.
Han kokar ihop en briljant, helt vild och oväntad plan.
Vi vet inte hur idén kommer till Mehmet.
Men under tidspress
och med en känsla för både strategiskt tänkande och bra kommunikation
får han idén att han kan vrida hela flanken
genom att dra skeppen över land från Bosporen
och sedan sätta i dem i Gyllene hornet.
Det faller!
De 76 skeppen ska släpas genom två och en halv kilometers skog
ovanför den genuesiska kolonin Galata.
Krigföring handlar om ingenjörskonst. Det handlar inte om mod eller tapperhet.
Det handlar om olika tekniker.
Det var ett genidrag, briljant.
För att lyckas med Mehmets djärva plan krävs hemlighetsmakeri
i ett område översållat med spioner.
Mehmets plan om att flytta sina skepp blir allt mer angelägen
då rykten om en stor inkommande kristen flotta från Venedig når lägret
tillsammans med tecken på oro hos hans soldater.
Förlåt mig, sultan. Vakten sa att du var tillbaka.
Har glödpannan kallnat i ditt eget tält, Pascha?
Çandarlı Halil är alltid välkommen.
Vill du tala med mig?
Ja, sultan.
Det cirkulerar oroande rykten i lägret.
Vad för slags rykten?
Rapporter om fler skepp och mannar från venetianerna.
De här rapporterna, vem kommer de ifrån?
Våra spioner i Konstantinopel har hört prat om det i flera dagar.
Jag förstår.
Om det är sant kan bara ryktet vara förödande
för truppernas moral och planerna att inta staden.
-Överväger du fortfarande vapenvila? -Jag överväger valmöjligheterna.
-Jag säger till när jag har bestämt mig. -Förlåt mig, men vi är i fara.
Därav mina bemödanden.
Du måste lita på mig, lärare, som jag alltid har litat på dig.
Jag ska se efter mitt manskap.
De skeppen ska till Gyllene hornet nu. Vi behöver agera innan ordet sprids.
KONSTANTINOPEL ÖSTROMERSKA RIKETS HUVUDSTAD
I Konstantinopel gör sjösegern och ryktena om 40 venetianska skepp från påven
att stämningen i staden höjs ett tag.
Men många stadsbor har redan flytt med vetskapen om att slaget knappast är över.
Vart ska du?
Trodde du att jag tänkte ligga här hela dagen och titta när du sover?
Kom tillbaka till sängen. Vi behöver inte sova.
Du har väl ett krig att sköta?
Finns det inget jag kan göra för att få dig att ändra dig?
Det finns en sak.
Du behöver bara säga det.
Ta mig med när du lämnar staden.
Har du pratat med din far? Eller den där inställsamma Notaras?
Håll ett öga på honom.
Jag säger det jag sa till dem.
Jag tänker inte ge mig av förrän jag har avslutat belägringen.
Du kan berätta att jag står vid mitt ord.
Jag bryr mig inte om vad de säger. Ta mig ifrån den där staden.
Pratar du om giftermål?
-Din far... -Jag behöver ingen man.
Bara att ta mig till Italien. Jag betalar.
Fundera på mitt erbjudande.
På höjderna ovanför Galata
fortskrider Mehmets djärva plan att föra mer än 70 skepp över land
och lägga i dem i Gyllene hornet.
Den enorma manövern kräver total sekretess.
Mehmet var väldigt hemlighetsfull och brukade säga:
"Om ett av stråna i mitt skägg visste vad jag verkligen tänkte,
skulle jag rycka bort det."
Överallt var de omgivna av spioner.
Allt Mehmet sa i rådet rapporterades till romarna.
Allt som romarna beslutade rapporterades till Mehmet. Mycket sådant förekom.
Galata, den genuesiska handelskolonin på andra sidan viken från Konstantinopel
ligger precis under Mehmets planerade väg för skeppen, och är full av spioner...
...ett växande bekymmer för sultanen.
Genuesarna är handelsstater.
De har inte någon dramatisk, religiös politik.
De har ingen annan plan än att bli rika.
"Vi stannar här bakom våra murar och pratar med dem vi behöver prata med,
men säger till Mehmet att vi inte lägger oss i."
Genuesarna hade också ett litet problem. De levererade till osmanerna.
Men det sägs att de på natten hjälpte Giustiniani med hans försvar.
De försökte spela på alla sidor.
Sultan, den genuesiska guvernören från Galata vill träffa dig.
Lomellini, tack för att du kom.
Jag har bara några minuter. Som du förstår är det mycket att stå i.
Självklart, sultan.
Det finns ett ämne som kräver en tillit som bara kan finnas mellan goda grannar.
Vår enkla lilla koloni i Galata har alltid varit osmanernas vän.
Och romarnas.
Kanske det, men vi försöker bara bedriva vår handel och försörja oss.
En neutral vän till alla.
Fortsätt...
Vi har visat vårt stöd för sultanen,
och bidragit med spannmål och varor till din armé och dina skepp.
Vi hjälpte din far, må han vila i frid, att korsa sunden vid slaget vid Varna.
Om dina spioner skulle se något som jag vill ska förbli osett...
...och det rapporterades till romarna...
...skulle det göra mig mycket olycklig.
Du kan vara säker på att jag är tyst om det skulle förekomma något sådant.
Men?
Folk från hela världen passerar våra murar för att handla, med många olika agendor.
Genuesarna i Galata har fört in information under sekel
men sekretess kan bli mer lönsamt de kommande veckorna.
Jag lovar att göra mitt bästa, sultan.
Jag är tacksam, Lomellini.
När det behövs, ingjuter man respekt. När det behövs, ingjuter man skräck.
Men man har ett mål.
För att nå det målet gör man vad som behövs.
Det är ett tecken på genialitet.
Mehmet beordrar att kanonerna ska skjutas över Galata...
...på skeppen som ligger i Gyllene hornet.
Bombardemanget döljer ljudet av hans män
som röjer landvägen för de osmanska skeppen...
...och skickar ett tydligt meddelande till Lomellini.
"Nästa gång kan det bli du."
SMEDEREVO I SERBIEN
Hundratals mil västerut verkar det bli problem för osmanerna
i form av deras gamla motståndare ungrarna och serberna.
Jobbar du fortfarande?
Alltid, min kära.
Något värmande?
Jag såg att general Stefan var här igen. Han har gjort många besök.
Det är alltid bra att ha goda relationer med ungrarna.
Och Rom då?
Rom kommer alltid att vara motvilliga när det gäller ortodoxa kristna.
Vi är inte vänner med påven.
Vilket betyder?
Vad är du ute efter, Mara?
Ska du skicka en armé för att anfalla turkarna?
Det är en fråga jag inte kan prata om.
Litar du inte på mig?
Jag litar på dig.
Men?
Vissa i rådet känner att din lojalitet ligger hos sultanen.
Och du själv?
Det är ett komplicerat läge, min kära.
Om belägringen tog för lång tid fanns risken
att den ungerska kungen kunde komma med understöd
och då vore du dödsdömd.
Om man har en ungersk armé som väntar
och är i belägringsposition kan det tillintetgöra hela ens armé.
Att anfalla osmanerna vore ett stort misstag.
Missta inte ungdom för svaghet.
Om minsta ord av det här når honom
kommer du att ha osmanerna vid porten och de krossar din armé.
Du menar vår armé?
Far, snälla.
Jag ber dig att ompröva din plan innan det är för sent.
Du har alltid varit klokare än vad din ålder antyder, som din mor.
Nu är jag orolig att du blivit förblindad av sultanen.
Mehmet är som en son för mig.
Murad är död och dina dagar i Adrianopel är över.
Du kanske...
...borde fundera på ett annat äktenskap.
Det går säkert att hitta en passande make.
Sultan, guvernör Lomellini vill träffa dig.
Sultan Mehmet.
Jag vill inte avbryta måltiden, men mitt ärende är brådskande.
Herr Lomellini, varsågod att slå dig ner.
Du är vänlig, men jag ska inte besvära dig länge.
Vad kan vara så brådskande, Angelo Pascha?
Det rör våra skepp,
speciellt handelsfartyget som dina kanoner sänkte i hamnen idag.
Jag är säker på att det bara var en olycka.
Ja, det sjönk väldigt fort.
Det var ett genuesiskt skepp från Galata.
Dess last var värd 100 000 dukater.
Men det var innanför kedjan, eller hur?
Ja.
Min kära guvernör, jag visste inte att där fortfarande låg fredliga skepp.
Du blev varnad före belägringen att flytta alla skepp utanför kedjan.
Vi utgår ifrån att alla fartyg som fortfarande ligger i viken är fientliga,
även det som tillhör piraten Giustiniani.
Men du säger att de är dina?
-Ett missförstånd. -Bra.
-Vi ska genast ta hand om det. -Bra.
Det är en sak till.
Ja?
Dina nya kanoner, de har skjutit rakt över vår stad hela dagen.
Det ständiga skjutandet ovanför huvudet gör oss nervösa.
Min svägerskas värkar satte igång av påfrestningarna
och oron växer om att ett skott kan träffa ett hus eller en skola.
Det vore förfärligt.
Men vi är mitt i ett slag.
Guvernör, du är klok när det gäller affärer.
Så jag har ett förslag.
Jag låter mina kanoner tystna i utbyte mot din tystnad.
Jag har ju lovat att undvika spekulationer...
Låt mig visa något.
När jag har tagit Konstantinopel kommer vi att vara ännu närmare grannar.
Jag ska bygga den nya huvudstaden för mitt rike där.
Den kommer få Rom att likna en liten by.
För en handelskoloni som er kommer det att finnas gott om affärer.
Allt jag begär under tiden är att du styr dina landsmän.
Uppfattat.
Bra.
Tack för att du tog upp din oro.
Det vore en tragedi om en av våra kanoner av misstag skulle träffa ert vackra torn.
På höjderna ovanför Galata
är tusentals soldater nästan färdiga med att röja vägen för sultanens skepp.
Tänk på det arbete och den möda som krävs för den här övningen.
Man behöver massor av talg, det vill säga djurfett,
för att smörja in träden som huggits ner för att hjälpa skeppen att rulla fram.
Det faktum att de lyckas ta skeppen från ett vatten till ett annat
för att komma förbi romarnas fälla
är tack vare de visionärer i de osmanska styrkorna
som tänkte ut en praktisk lösning på ett till synes ofrånkomligt problem.
De byggde vägen under flera dagar.
Och de gjorde det bakom Peras berg
från en plats som inte syntes från Konstantinopel eller från Galata.
De började transportera skeppen till Gyllene hornet på en natt.
Romarna tittar ut från murarna och tänker: "Vad är det för oväsen, vad händer?
Vad för slags fasansfull maskin ska komma emot oss?"
När vägen har byggts och smorts in
och allt är klart att sättas igång dras skeppen upp ur vattnet
med rep, män och oxar.
De tar sig till toppen av höjden och kanar sedan ner
och plumsar i vattnet i Gyllene hornet.
22 APRIL DAG 16 AV BELÄGRINGEN
Det är turkiska skepp i hamnen!
Är det sant?
De jävlarna är i Hornet.
Hur är det möjligt? Tog de sig igenom kedjan?
De tog sig runt den.
Gode Gud.
Om man står och ser det hända från Konstantinopels murar
så måste man tappa mod.
"Vad vi än provar är de smarta nog att ta sig förbi."
Zaganos, flytta artilleriet från Galata till hamnen nedanför.
Håll dem inom synhåll från staden och redo att skjuta.
Under tiden, en salut för kejsaren.
-Avfyra kanonerna mot landmurarna. -Ja, sultan.
Det är all mat jag har!
Hallå där!
De som var långt borta är plötsligt nära inpå
och skjuter på dig och landsätter trupper.
Det måste ha varit fasansfullt.
Det är inte bara en strategiskt användbar bedrift.
Det är också något som får alla att säga:
"Mehmet kan sina saker. Det där är ett genidrag."
Det handlar om moralen.
Allas mod börjar vekna och plötsligt sker den här fantastiska händelsen.
Nyheten sprids snabbt, och man säger: "Han är ett geni. Vi följer honom."
Mehmets drag ändrar belägringens riktning. Romarna är överrumplade och är nu sårbara.
Vi behöver skicka soldater till murarna vid hamnen. Nu.
Gör det.
Det är ett svårt nederlag, för romarnas försvar är redan uttunnat.
De har mindre än 7 000 man för att patrullera två mil av murar
och plötsligt, eftersom det ligger turkiska skepp i hamnen,
har de en halvmil till av murar mot vattnet att försvara,
vilket tänjer på deras knappa resurser.
Vad värre är, om en flotta skulle komma med understöd, var ska den komma in?
Är du skadad?
Nej, men det är många som är det.
Du måste göra något. Jag kan ta ett meddelande till din vän...
-Det är för sent, Ana. -Men staden faller.
-Din osmanska vän... -Du får inte prata mer om det.
Det har gått för långt. Det vore förräderi mot båda parter.
Min herre...
Det är utom min makt nu.
Tvätta nu ansiktet, gör dina plikter och be.
Varför fick vi inte höra om det här från Galata? Det är ett öppet svek.
Om de känt till det hade de berättat för oss.
Om de känt till det?
Tror du inte att de märkte den osmanska flottan på kullarna?
-Varför har de inte anfallit från hamnen? -De har oss fast på båda sidor.
Om jag vore de skulle jag vänta och kväva oss sakta...
...och sedan avluta jobbet i en stöt.
Du har visst tänkt mycket på hur du ska göra slut på oss.
Vi kan inte låta dem stanna i hamnen.
De tror att vi ska gömma oss bakom murarna av rädsla.
Därför måste vi anfalla nu, innan de kommit på plats.
Kan vi skicka våra skepp mot deras?
Vi kan dra nytta av det.
Deras skepp ligger i hamnen, ja, men de är också i ett hörn.
Du har sett vår överlägsenhet på sjön.
Med ett välplanerat bakhåll kan vi sänka vartenda skepp de har.
Jag håller med Giustiniani, kejsare. Om vi väntar ger vi dem det de vill ha.
Men överrumplar vi dem... kan vi bli av med hotet från sjön.
Mycket bra.
Det är bestämt.
Förbered för nästa anfall... och bränn varenda turk på skeppen.
Nej, snälla, lämna mig inte!
Släpp mig!
Jag får ont i armen! Släpp mig!
Släpp mig!
För hit henne.
Släpp mig! Jag kan gå!
Släpp mig! Ni skadar...
Vad är ditt ärende?
Ja, djävulen själv pratar grekiska.
Du är säker här...
...och har inget att oroa dig för.
Såvida du inte är spion.
Mehmet framstår som en väldigt komplicerad typ.
Han talade flera språk. Han talade turkiska, arabiska och persiska.
Han talade grekiska och en slavisk dialekt.
Han är fascinerande för han framstår som en krigare
men han kunde också vara givmild mot främlingar.
Vad har du för ärende?
Jag har ett meddelande åt nån. En varning.
-Vem? -Min herres vän.
Jag vet inte vad han heter.
Och din herre är?
Känner du till straffet för spioneri?
-Döden. -Ja.
Det skulle bli en långsam och förskräcklig död.
Jag skulle ogilla att beordra det.
Gud väntar.
Vad heter du?
Ana.
Vad gör du utanför staden, Ana? Det är farligt.
Det är farligt inuti staden.
Du talade turkiska med mina män.
Mina föräldrar var turkar. De sökte ett bättre liv i Konstantinopel.
De skulle väl inte låta dig gå i skogen på natten?
De dog när jag var ung. Pesten.
Jag ser att du är kristen nu.
Jag växte upp på ett barnhem, uppfostrad av nunnor.
Så, här är vi...
...två föräldralösa, fast i ett krig utan något slut i sikte.
Men du är sultan, och jag är slav.
Vi är alla lika inför Allah. Din bibel säger:
"Rika och fattiga har det gemensamt, att Herren har skapat dem alla."
Kan du Bibeln?
Ja, jag har studerat den.
Mehmet var en väldigt mäktig sultan.
Han var faktiskt intresserad
av att bygga något som var större än bara ett osmanskt och turkiskt rike.
Något med flera religioner,
flera etniciteter, och som var expansivt.
Du har makten att visa nåd innan tusentals fler dör.
Jag erbjöd din kejsare nåd för alla innanför murarna, men han avböjde.
-Han är förblindad av fåfänga. -Så belägringen är för ditt folk?
Inte för din egen ära?
Det är nog dags att du berättar om din varning.
-Jag vill bara stoppa blodspillan. -Börja med dig själv. Jag skonar dig.
Dina skepp i hamnen har upprört kejsaren.
-De trappar upp läget. -Det behövs inte.
Din flotta är i fara.
De italienska legosoldaterna samlas vid sjömurarna.
De har en dödlig plan.
När?
Jag vet inte, men snart.
Varför skulle jag tro en liten romersk spion?
Mitt enda hopp var att det här skulle få dig att backa.
Skona dig själv. Skona oss alla.
Skulle jag vända när jag har kommit så här långt?
Kejsaren slår dig och du slår tillbaka hårdare.
Det kommer fortsätta tills ingen är kvar.
Inga muslimer, kristna, romare eller osmaner.
-Bara död! -Jag vill inte ha mer död.
Ändå står du utanför staden, med tusentals soldater.
Romarnas tid är över, din lilla spion.
Hur grymt det slutar beror på din kejsare.
Hämta Zaganos Pascha omedelbart.
Vi ska bekräfta din historia. Om du ljuger...
Om du måste avrätta mig för mina brott, så låt vara.
Men om du intar staden ber jag dig...
...var hänsynsfull.
Var den ledare du säger att du ska vara.
I Konstantinopel planeras bakhållet på den osmanska flottan
av den venetianska sjöofficeren Giacomo Coco.
Problemen ligger mellan genuesarna och venetianerna.
Ett attentat planerades, och Coco, venetianen, hade satts att leda det,
att bränna ner de turkiska båtarna som låg i hamnen.
Venetianerna planerade och kejsaren godkände det.
Sedan får genuesarna höra om det och vill vara med.
Manövern skjuts upp ett antal dagar så att genuesarna kan delta.
Vi kan inte fortsätta att försena det. Jag förstår inte varför.
Ett sådant här attentat måste vara genomtänkt.
Det får inte bli förhastat. Ett felsteg, och det är ute med oss alla.
Vi behöver inte dina råd. Du är bara här av artighet.
En onödig sådan, om du frågar mig.
Hur hade ni tänkt att ta er genom min hamn till de osmanska skeppen?
Om mina nattväktare skulle se skepp röra sig i hamnen
har de inget annat val än att låta larmen ljuda.
Låt oss nu gå igenom planen en gång till.
Om det är något jag behöver veta, berätta det nu.
Vad skulle det finnas att veta?
Jag svär på min mor att om du förråder oss
ska jag klyva dig och hänga dina inälvor i Galatatornet.
Då gör jag bäst i att vara lojal.
28 APRIL DAG 23 AV BELÄGRINGEN
Efter förseningar sjösätts uppdraget
att förstöra den osmanska flottan natten den 28 april.
Sabotörerna planerar att använda grekisk eld
för att bränna och sänka de 76 osmanska skeppen.
Grekisk eld är en blandning av brännbara material och tallkåda.
Får man det på sig bränns man levande och kan inte komma undan.
Det är medeltida napalm.
Du är en envis jävel till genuesare, Giustiniani, men du är en krigare.
Jag skulle vilja säga detsamma om dig, Coco, men tyvärr är du inte genuesare.
Om Gud vill, kan vi avsluta det här idag.
Om jag inte återvänder...
...kan du se till att min familj får det här?
All välgång, broder.
-Ciao. -Ciao.
Coco och hans män ger sig iväg mot Gyllene hornet.
Lyckas de förstöra den osmanska flottan
kan det helt ändra riktningen för slaget om Konstantinopel.
Förbered elden.
Avbryt!
Ta skydd!
-Nej! -Vi har blivit förrådda.
Historien kommer att belöna din lojalitet.
Undertexter: Olof Andersson