ADRIANOPOLIS
9 LET PŘED OBLÉHÁNÍM
- Kde je princ? - Ve svých komnatách, sultánko.
Mehmede.
Moc mě to mrzí.
To není třeba.
Tvá matka bude vždy tvou součástí.
Sotva jsem ji znal.
Ani si nepamatuju její tvář.
Život v minulosti ničemu neprospěje.
Něco ti ukážu.
Pojď.
Starověké národy věřily, že krvavý Měsíc je znamením velké změny.
Zapamatuj si ho, Mehmede.
Jednoho dne se vrátí, až to budeš nejvíc potřebovat.
Až se bude zdát, že je vše ztraceno.
Na konci dubna se Římané pokusili o zoufalý tah,
přepadnout osmanskou flotilu ukotvenou v Zlatém rohu.
Tam na ně čekala sprcha dělových koulí
a z útočníků se stali napadení.
Guvernére, věříš v proroctví?
Já věřím v slovo Boží.
Před mnoha lety měl můj předek Osman sen.
Ze země vyrostl obrovský strom.
Z jeho kořenů povstala čtyři pohoří
a vytryskly čtyři řeky.
A kolem těch řek vznikla krásná zářící města.
Listí velkého stromu se proměnilo v blyštivé meče.
Najednou zavál silný vítr a všechny meče se obrátily k jednomu městu...
ke Konstantinopoli.
Naše meče teď míří na Konstantinopol.
Císař brzy pozná, jak hluboko se umí zaseknout.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Každé impérium más svůj začátek,
ukovaný z krve, oceli, štěstí a vítězství.
V roce 1453 římský císař Konstantin XI.
a osmanský sultán Mehmed II.
svedli obrovskou bitvu o Konstantinopol.
Třiadvacet armád se pokusilo dobýt toto věhlasné město.
Bez úspěchu.
Jeden vládce vyjde z krvavé řežby jako vítěz
a na dalších 300 let změní běh dějin.
Aby jedno impérium vzniklo,
jiné musí padnout.
ZLATÝ ROH
24. DEN OBLÉHÁNÍ
Janované v Galatě varovali Turky o chystaném útoku,
který se tak obrátil proti Byzantincům, nejenže šlo o naprosté fiasko,
ale o život přišlo 200 mužů, které si nemohli dovolit ztratit.
Je to okamžik, kdy si obě strany uvědomí,
že se nikdo nebude prosit, ani nebude mít žádné slitování.
Kapitulace už nepřichází v úvahu. Musí zůstat až do konce.
Buď umřou, nebo zvítězí, nic jiného nezbývá.
Zpráva o neúspěšném přepadení a hrozném osudu obránců
Konstantinopolí otřásla.
Ten prolhaný šmejd Lomellini nás zradil.
Za to zaplatí.
Říkal jsem vám, že se katolickým žoldákům nedá věřit.
Ty máš co mluvit.
Proč nám nepovíš,
proč ses v noci potuloval za hradbami?
- Važ svá slova, Janovane! - Pánové!
Pozor by sis měl dávat ty, ty zmije.
Nechte toho!
Hádáte se jak děti, zatímco naše říše bojuje o život.
Pokud s tím míníte pokračovat,
tak se můžeme Turkům rovnou vzdát.
Sultán nás téměř pokaždé přemohl
a nezbývá nám moc času.
Jim taky ne.
Každý den strávený tam venku v táboře, je ranou do sultánových zad.
Pomoc se dostaví.
Denně docházejí zvěsti o flotile...
Zvěsti šířené našimi vlastními špehy.
Jsou podložené.
- Benátky slíbily pomoc. - Kde je?
Dorazí a zdi vydrží,
jako vždycky.
Zburcujte hlídky .
Vyšlete pátrače hledat flotilu.
Konstantin si uvědomuje tíhu břemena dějin.
Sice vládne nad reliktem impéria,
ale je jediný, kdo může oprávněně tvrdit,
že je římský císař...
Nechte mě být.
...s politickou linií sahající až k Augustovi.
Měl smysl pro povinnost,
v tomto směru patřil ke staré škole.
Konstantinopole tu stála tak dlouho,
že byla opředena proroctvími.
Podle jednoho z nich město založí
císař jménem Konstantin,
jehož matka se jmenuje Helena,
a bude ztraceno za vlády císaře téhož jména, jehož matkou je také Helena.
Konstantin XI. tomu bohužel v tomto ohledu odpovídal.
Nebudu Konstantin, který ztratil město Boží.
O osudu 1 100 let starého impéria
a jeho vládce
rozhodnou následující týdny.
S bitvou uvízlou na mrtvém bodě,
žádná strana nehodlá ustoupit,
staré účty jsou vyrovnány.
ZRÁDCE
KVĚTEN 1453
Začíná druhý měsíc obléhání.
Osmanský tábor sužuje pocit beznaděje.
Boj dosáhne nové míry brutality.
V následujících týdnech se Mehmedovo vojsko pokusí na město opakovaně zaútočit,
ale je odraženo
vážně poškozenými, přesto však stále stojícími zdmi
a obranou pod vedením Giustinianiho.
Není zaručeno, že obléhání bude úspěšné.
Osmani to několikrát téměř zabalí a odejdou.
Vezměte si logistiku spojenou s organizací armády v 15. století,
tu spoustu jídla, které musíte vzít z venkova pro armádu,
to množství státního majetku, které je třeba dát do zbraní a platů,
nemluvě o možných ztrátách na životech.
Populace v 15. století jsou mnohem menší než ty dnešní.
Každá smrt se znásobí.
O člověka míň, který by obdělával půdu.
Který by platil daně.
Tak bude a jednu rodinu míň.
Je to tedy obrovský risk.
Obráncům ve městě
v tu chvíli začíná docházet dech, hradby se rozpadávají,
dochází jim jídlo...
S každým dnem narůstá pocit zoufalství.
V době osmanského obléhání se na městských hradbách vystavují
nejposvátnější relikvie Konstantinopole.
Aby povzbudili vojáky, chodí s těmito význačnými obrazy
všemohoucího Krista a Panny Marie kolem hradeb.
Panna Maria mnohokrát předtím město uchránila,
hlavně před muslimskými vojsky.
Takže to bylo určitě děsivé,
ale obě strany si myslí, že Bůh je tak či onak
na jejich straně.
Obléhání vstoupí do nové fáze, útoky se stávají krvavější,
postupy jsou intenzivnější, dochází k urputnějším bojům.
Středověké válčení má hodně fyzickou povahu.
Samo sebou máme zbraně, luky a šípy,
které umožňují zabíjet lidi z dálky.
Ale často bojuje muž proti muži
s mečem, sekerou a kopím.
Je to velmi surové.
K roztříštění lebky sekerou,
k probodnutí hrudi je nutná značná síla.
Díváte se někomu do očí
a vidíte újmu, kterou mu způsobila vaše zbraň,
víte, že v okamžiku může to samé potkat vás.
Musí to být hrůzostrašné.
ŠESTÝ TÝDEN OBLÉHÁNÍ
Ten Ital na hradbách,
Giustiniani...
je třeba se o něj postarat, pašo. Štve mě.
Milerád bych se s ním vypořádal osobně.
Oceňuji tvé nasazení, pašo Zagane,
ale to nebude nutné.
Co zamýšlíte?
Pane!
Giustiniani!
Copak paša Zagan zešílel?
Co to dělá?
Giustiniani!
Přináším vzkaz od samotného sultána!
Sultáne.
Takže ty jsi ta janovská noční můra, která se plíží hradbami.
Už mi říkali hůř.
Pirát?
Ty a tvoje banda psanců mě stála hodně mužů,
ale získali jste respekt.
Lichotíte mi.
Řeknu svůj důvod, žoldáku.
Pokud hledáš lichotky, tak se vrať k svým ufňukaným chlebodárcům.
Na to jsou příliš zaneprázdněni popravou osmanských vězňů.
Tohle není tvůj boj.
Jsi námezdný voják, jsem připraven ti bohatě zaplatit.
Na to je trošku pozdě, sultáne.
Říká se,
že ti císař nabídl Lémnos,
když zvítězíte.
Císař slíbil stejný ostrov třem dalším,
co s tebou bojují.
Víš o tom?
Císaři, to je nepřípustné.
Jak víme, že nás nezradí?
Oba je zastřelme a bude to!
Rozhlédni se kolem.
Tuhle bitvu nemůžete vyhrát.
Nemusím vyhrát.
Je jen otázkou času, kdy dorazí křesťanská armáda.
A tu neporazíte.
Mehmed motivoval lidi, jak to šlo.
Dokonce se snažil zlákat Giustinianiho,
aby opustil Konstantinopol a přidal se k němu,
nabídl mu peníze.
Opusť obranu,
tobě i tvým mužům dám půdu a bohatství,
o němž se vám ani nezdálo.
Udělám tě guvernérem Egejských ostrovů
pod ochranou mé armády.
Budeš moci volně obchodovat
bez placení daní.
Byl bys bohatší než samotný císař.
Proboha, o čem se baví?
Povězte, sultáne...
co mi brání v tom, abych vám neuťal hlavu
a celé to tu rovnou neskoncoval?
Vojáku...
chci tvou odpověď do západu slunce.
Paša Zagan mě zavolal mým jménem.
A ty hned běžíš jak coura?
Pane Lukáši! Držel nad hlavou bílou vlajku.
Bylo v našem zájmu vědět, co chce.
Co to bylo?
Požádal mě, abych vzal své muže a odešel.
- Na oplátku za co? - Za naše životy, můj pane.
Když vezmem nohy na ramena, ušetří nás.
S osmanskými loděmi ve Zlatém rohu
a Mehmedovou armádou utábořenou před pevninskými hradbami,
Římané byli nuceni bránit Konstantinopol na dvou frontách.
Město se stále ještě vzpamatovává z krvavých následků
neúspěšného útoku Římanů na lodě v přístavu.
V Konstantinopoli nezdařený útok vyvolal vztek a vzájemné obviňování,
bylo ale ještě hůř, zjistili totiž,
že několik námořníků bylo zajato.
Mehmed je pak dal před hradbami napíchnout na kůly.
Obránci reagovali tím,
že z hradeb pověsili některé turecké vězně.
Takže mezi oběma stranami se s pokračujícím obléháním
roztáčí kolotoč brutality.
Šestým týdnem obléhání
se obě strany blíží k bodu zlomu.
Je to traumatická chvíle plná chaosu.
Ale dochází i k jednotlivým projevům soucitu, odvahy...
Vstávej!
...sebeobětování.
Přestaň!
- Je zraněný, nevidíš? - Dodělám ho mečem.
Ne! To nemáš slitování?
Nech mě ho ošetřit.
Váš papež káže odplatit zlo dobrem.
Třeba nám díky takovému dobrému skutku Bůh pomůže.
Myslel jsem, že nepřijdeš.
Vždycky plním své sliby.
Vezmu tě, kde budeš chtít.
V přístavu mám svou loď.
Pokud přežijeme.
Přístav je plný tureckých lodí.
Jak dlouho je ještě můžeš zdržovat?
Beznaděj ti nesluší, Thermo.
Odvezu tě daleko od tohohle strašného místa.
Tady budete v bezpečí.
Měla jste mě nechat umřít.
Zemřelo už příliš mnoho lidí.
Musím věřit, že ještě existuje dobro.
Sultáne.
Zpráva z Konstantinopole.
Sultáne, děkuji vám za velkorysou nabídku.
Plně jsem ji zvážil, obávám se ale, že musím odmítnout.
Až bude tahle krvavá záležitost za námi,
bude mi ctí, když mě navštívíte na Lémnosu.
SMEDEREVO, SRBSKO
Novinky z Konstantinopole?
Mehmed uvázl před hradbami.
Možná vás potěším.
Čím?
V euroasijských zemích
existuje velká tradice
v praktikování astronomie a astrologie.
Jedna z hlavních úloh astrologů je určení příznivého okamžiku.
Co skrývá nejistá budoucnost,
jak toto obléhání skončí.
Je to pravda?
Astrologové to potvrdili. Jsou si jistí.
Musím tu zprávu vyřídit sama.
V Konstantinopoli
čelí obránci novému problému.
Císaři, potřebujeme zázrak.
Peníze už dávno došly a času nezbývá.
Někteří vojáci hrozí, že odejdou,
pokud se jim nezaplatí.
Pijavice!
Chtějí z města vysát poslední zbytek života.
Moji muži zůstanou, nebo půjdou...
tam, kde jsem já.
Pane Giustiniani, žádní muži, mrtví nebo živí, nezůstanou bez výplaty.
Máte mé slovo.
Copak to nic neznamená?
Císaři, dal jsem vám své slovo.
Zůstanu, dokud tu nebude bezpečí.
Ale znáte podmínky smlouvy, kterou jste s nimi uzavřel.
Císaři, varoval jsem vás, že Italové
budou bojovat, jen když potečou peníze.
Žádný z nich nemá dost cti, aby tu zůstal až do konce,
a přesto se naparují, že jsou křesťané!
Opatrně, pane.
Zahráváte si s nebezpečnou zbraní.
Stejnou zbraní, která vás dělí od Osmanů stojících před branou.
Pane Giustiniani, je známo, že v pokladnici nejsou peníze.
Konstantinopol byla na mizině.
Je tu mince císaře Jana VIII.,
Který byl předchůdcem Konstantina.
Je to hezká stříbrná mince.
Když se podíváte na minci Konstantina XI.,
uvidíte ten rozdíl. Toto je stříbro.
A tohle je velmi obyčejná tenká měď.
Neměl peníze.
Pane Lukáši, vy jste velmi bohatý muž.
Nemáte něco schované bokem, abyste císaři půjčil?
Dal jsem vše, co mám.
Zbývá jen můj život
a rád se ho vzdám.
Konstantin je v dluzích. Dlužili peníze.
Je to poměrně velká tragédie.
Ale Konstantin byl skutečný bojovník.
Bůh je ten,
kdo nám pomůže ve chvílích nouze.
V zoufalé snaze zaplatit žoldákům,
císař přikáže roztavit všechny náboženské artefakty
a udělat z nich mince.
I když se situace v Konstantinopoli zhoršuje,
ve Středomoří svitne jiskra naděje.
Podívejte!
Benátčané konečně vypravili armádu
do Konstantinopole.
Musíme dát vědět císaři!
V polovině května se zvěsti o velké benátské flotile
ve Středomoří stávají realitou.
Lodě se připravují na plavbu ke Konstantinopoli,
aby pomohli Římanům.
Mehmed se nejvíc obával pomoci z Benátek.
Dal jsem vám veškeré možné výhody
a vy jste mi je nijak neoplatili.
Pašo Halile,
slíbil jsi mi město.
Kde je?
Červené jablko zavčasu padne.
- Chce to trpělivost. - Jsi slepý?
Nevidíš, že nám vypršel čas?
Křesťanská flotila tu prý bude za pár dní.
Jak to napravíte?
Nijak?
Nejmoudřejší hlavy mé říše nemají co nabídnout?
Zmizte mi z očí. Všichni.
Co je?
Znám vás od malička.
Váš otec mi svěřil vaše vzdělání.
Nech si tu přednášku.
Aspoň jednou řekni, co si myslíš.
Přesně proti tomuhle jsem varoval.
Hradby pořád stojí, je jedno, jak velká jsou naše děla.
A sám vidíte odhodlání obránců.
Než by se vzdali, raději zemřou.
Máme desetkrát víc mužů.
Nedokáží-li naši muži zvítězit s touto převahou,
za jejich selhání můžeš ty.
Nejsi snad jejich velitel?
Konstantinopol jednou padne.
Ale obávám se, že to nejde za těchto okolností.
Nabídněte nové příměří.
Ujišťuju vás, že to přijmou.
Můžete žádat cokoli.
Bude to naše vítězství.
Na oplátku jim prozatím ponechte město.
A vraťte se, až budou slabší a vy silnější.
Zákonitě zvítězíte.
Alespoň mi dovolte, abych pro vás připravil podmínky příměří.
Pokud je schválíte, můžeme dát vědět císaři.
Když se věci nedaří,
je tu pokušení tábor spakovat a odejít,
tak jak se stalo tolikrát v minulosti.
Neexistovala žádná záruka, že tohle vyhraje.
Zpráva o italské flotile ve Středomoří
dodala císaři v Konstantinopoli novou dávku naděje.
- Kolik? - Nejvýš šest dní.
Ubráníme se do té doby Turkům?
Samozřejmě!
Pane Lukáši, pane Sfrantzési,
zařiďte, aby pan Giustiniani měl vše nutné pro obranu zdí.
Musíme ty parchanty držet v šachu, dokud nedorazí flotila.
50 KILOMETRŮ OD KONSTANTINOPOLE
Sultáne.
20. KVĚTEN 1453
Zpráva.
Je to naléhavé.
Přiveď mi mého koně!
Jak se jmenujete?
Ali.
Já jsem Ana.
Tak jsem říkával své matce.
Potkám se s ní v nebi?
Ano.
Určitě.
Naši Bohové se...
zas tak neliší.
- Matko Maro. - Můj synu.
Vyjel jsem hned, jak jsem dostal vzkaz.
Proč jsi tady? Je to nebezpečné.
Mám důležité zprávy.
Nesmíš opustit bojiště.
Mí dvorní astrologové sledovali nebe.
Hvězdy ti přejí, Mehmede.
Máme tedy tradici dvorních astrologů,
kteří vykládají význam komet či jiných druhů nebeských
nebo meteorologických úkazů
jako znamení, že Osmani zvítězí proti svým nepřátelům.
Je čas zaútočit.
Pamatuješ, co jsem ti kdysi řekla?
Až nezbude ani špetka naděje, objeví se krvavý měsíc?
Viděl jsi dneska Měsíc?
Zatmění se obvykle považují za špatná znamení,
ale osmanští astrologové interpretují zatmění
jako špatné znamení pro své nepřátele, nikoli pro Osmany.
Nesmíš o sobě pochybovat.
A teď běž.
Brzy tě uvidím, na tvém trůnu v Konstantinopoli.
Mehmed si uvědomil, že je to teď, nebo nikdy.
Znamení mu přála.
Jakmile se vrátí sultán, podmínky musí být připraveny.
Ano, pašo.
Dnes už na horoskopy všichni nevěří.
Je to spíš záliba.
Zatímco v 15. století byly součástí života.
Bohové a duchové svatých byli všude kolem nás,
a někdy se nám i zjevili.
To, co Konstantinopol značně sklíčilo,
bylo zatmění Měsíce.
Proboha.
Uviděli takzvaný „krvavý Měsíc“.
Podle proroctví k pádu Konstantinopole dojde po zatmění Měsíce.
Co to znamená?
Sultáne, sepsali jsme podmínky.
Halil stále naléhal, „Zkusme se s nimi dohodnout
a vymáčknout z nich spoustu peněz.“
Vojáci přestávali poslouchat. Mehmed to nemohl dál prodlužovat.
Nemáš oči, pašo?
Přišel náš čas.
Bratři!
Vzhůru, připravte se.
Proroci promluvili.
Náš čas se přiblížil.
Nemějte pochyb. Nepochybujte o naší síle.
Bůh bude s každým z nás
a města se zmocníme!
Z kronik obránců víme, že Turci měli neskutečnou radost.
Mysleli, že to značí konec města.
Dopijte, pánové.
Brzy budeme bojovat o život.
Mehmed připravuje armádu k bitvě.
O jeho osudu se rozhodne u zdí Konstantinopole.
Sultáne, žádám vás.
Nesnažte se to dál prodlužovat.
- Když prohrajeme... - Když prohrajem!
Co když dorazí benátské galéry se 100 000 muži!
Co když Caesar vstane z mrtvých a povede Konstantinovo vojsko.
Není čas na „co když“. Město musíme obsadit.
Vyjde to pěkně draho.
Pašo Halile, neustále naléháš, abych to vzdal,
skoro jsi mě přesvědčil.
Ale můj osud je předurčen,
stejně jako tvůj.
Sultáne!
Hned po zatmění Měsíce,
jen pár hodin před zahájením posledního útoku,
se Mehmedovi naskytne hrůzný pohled.
Zdálo se, že ze střechy chrámu Boží moudrosti vychází zář.
Co to jsou za čáry?
Ve městě to způsobilo neuvěřitelně hysterickou atmosféru,
mysleli, že jsou možná svědky konce světa.
Město měla chránit sama Panna Marie.
Traduje se, že poslední den Konstantinopole
ji viděli, jak město opouští.
Bůh opustil nevěřící!
Překlad titulků: Anna Redjem